СЕРІАЛ NETFLIX
ШІСТЬ РОКІВ ТОМУ
Хутчіш!
Ворушіться!
Ми залишимо Відень, поки тривають бої.
Революція нас знищить, якщо нічого не робити.
Твоєму дядьку, імператору, кінець.
Настав твій час, Франце.
-Але наступний батько. -Ні.
Твій батько слабкий, як і його брат.
Не бійся.
Ми зробимо це разом.
Ти і я.
Не зупиняйтесь!
Доброго ранку, Ваша Величносте. Вам наснилось.
Дякую.
Уряд чекає на Його Величність і Вас
для позачергового засідання через російську кризу.
Крім того, рада Вам повідомити,
що в імператриці не було місячних протягом 30 днів.
Є всі підстави сподіватися, що вона вагітна.
Тоді подбайте, щоб сподівання виправдалися і дівчина була варта клопоту.
Медовий місяць завершився.
Годі витріщатися на мене всю ніч, як совеня.
Я набрид тобі менше ніж за два місяці?
Насправді, так.
Але?
Тут чудова їжа.
І краєвид.
Панове чекають.
Міністри.
Вибач.
Це через Росію?
Зараз з'явиться і мій полк.
Три, два, один.
Графиня Естергазі.
Доброго ранку, Ваша Величносте.
Сподіваюся, Ви добре спали.
Доброго ранку, Ваша Величносте.
Сьогодні має бути сонячно.
Можемо знову зрізати квіти.
Або продовжимо вишивати.
Графине, я обожнюю Ваші сирі яйця, але можна сьогодні кави?
У Вас місяць не було виділень,
і ми всі сповнені надії, що цього разу все вдалось.
Це станеться само собою, хіба ні? Більше віри, графине.
Якщо, не дай Боже, з Його Величністю щось трапиться
і ми не матимемо спадкоємця, імперію чекає війна за престол.
Тож моя відповідь — ні.
Майбутнє Габсбургів не «станеться само собою».
Сьогодні я принесла Вам ще дещо.
Що це?
Плацента жінки, яка щойно народила восьмого сина.
Вибачте, Ваша Величносте.
Перепрошую, графине.
Треба зробити, щоб народився спадкоємець, правда?
А якщо буде донька?
Дівчина не може правити.
Французи не відповідають.
Після весілля розірвали дипломатичні зв'язки, Ваша Величносте.
Не можу пояснити, що так засмутило Наполеона.
Цар отримав мого листа?
Час дружньої дипломатії назавжди минув.
Більше не можна терпіти це загострення, Ваша Величносте.
Треба посилити наші війська.
На обох кордонах. Негайно.
Боюся, на це немає грошей.
Нам потрібна залізниця.
Для захисту нашої імперії вистачить, мамо.
Захищатися не доведеться, якщо зараз покажемо силу.
Я не буду займатися безглуздою мілітаризацією.
Є інший вихід.
Не можете наладити контакт із Петербургом чи Парижем?
Ви дипломат найвищого рангу, а не якийсь конюх!
Є інші пропозиції?
Немає?
Запросимо у Відень царевича.
Олександра? Він ще не зійшов на трон.
Це погана ідея.
Микола сприйме це як чергову провокацію.
Упевнений, Олександр чинитиме не так, як батько.
З ним я можу говорити про майбутнє.
На цьому все.
Що брат тут робить? Я ж казав, щоб його не було.
Йому нудно.
А ти знаєш, який він тоді небезпечний.
Дай йому якесь заняття.
Тепер я.
Ваша Величносте.
Страшно?
Заборонили бачитися з молодою?
Чи звідки така честь?
Покажи, чи твої короткі ноги прудкі, як язик.
І це все?
Хочеш мене вбити?
Після весілля ти змінився.
Ти сказав не втручатися, і я послухався.
-Відколи ти почав слухатись? -Гадаєш, я тебе розважатиму?
Буду клоуном, як раніше?
-Іди до біса! -Не звинувачуй мене у своїх негараздах!
-Ти ніколи не мав щастя при дворі! -Так добре мене знаєш?
То скажи, що я помиляюсь.
Я вичинив з тобою егоїстично.
Тобі треба щось своє.
Командувач Імператорського флоту.
Що скажеш?
Хочеш мене обдурити?
Наш флот? Знаю я наш флот.
Два порти, вісім прогнилих шлюпок. Це жарт.
То скажи, чого ти хочеш.
Признач губернатором Богемії.
Чи хоча б Тиролю.
Зі справжньою відповідальністю.
Ти не державник, Максі.
Он воно як.
Імперія, що тягнеться звідси й до Карпат, і ти не можеш поділитись.
Боїшся, що я заберу щось собі.
І так завжди.
А знаєш, коли щось забирають?
Коли нічого не мають.
Хай щастить з Росією.
Чули, що принц Фердинанд Кінські
попросив руки в принцеси Марії Ліхтенштейнської?
Принц Кінські?
Його ледь не заграбастала принцеса Ауерсперзька.
Точно!
Отакої!
Леонтино, тримайте голку двома пальцями.
Так легше.
Шарлотто, подайте ножиці.
Шарлотто.
Це Шварценберг, Шарлотто.
Одна з найкращих родин імперії.
Викиньте з голови.
Трясця.
Перепрошую.
Лайка у Вас краща, ніж вишивка.
Цікаво, що важливіше в житті.
-Чай, пані. -Спасибі.
Так Ви уявляли собі життя у Відні при дворі?
Що Ви маєте на увазі?
Я завжди мріяла жити у великому місті.
Ви не замислювалися, що там…
за воротами?
Так, Леонтино. Розкажіть про себе.
Про свій дім, про родину.
Імператор!
Ваша Величносте.
Я маю трохи часу. Прогуляймося?
У мене краща ідея.
Не дивися на мене. А туди.
Скинь сорочку.
І штани.
Менше посміхайся.
Це я такий?
Так, знаю.
Мушу щодня дивитись.
Не болить?
Чому він хотів тебе вбити?
Бо не мав чого втрачати.
Кемпен сказав, що вони схопили всіх причетних до нападу.
Але не це головне.
Люди досі невдоволені.
Багато хто живе в злиднях.
Франце.
Ти здатен це змінити.
Я знаю.
Чула, ви обоє ходили купатись.
Він має щасливий вигляд, Єлизавето. І від цього я щаслива.
Дякую Вам.
Розумію, що ділити його з усіма нелегко.
Мені так не здається. Він мені все розповідає.
А ще я чула, що є підстави для надії.
Невдовзі в тебе буде власне заняття.
Як минув ранок?
Бачив Вас у парку з дамами.
Підглядали за нами з кущів?
Багато вже маєте хустинок?
По одній для кожної дами, що плаче за Вами.
Отже, у Вас усе добре?
Усупереч Вашим прогнозам, так. Прекрасно.
З Гессену царевич їхатиме додому через Баварію.
Підготуйте листа.
Франце.
Якщо повідомимо, на вихідних зможе заїхати.
Замало часу, щоб належно підготуватись.
-Треба все відкласти. -Можливість унікальна.
Ми не встигнемо організувати гідний прийом.
Кльоцки!
-Маємо поквапитися з приготуванням. -Це смішно.
Не буде ідеально — буде ганебно.
Може, пишний прийом не потрібен.
Поясни, Єлизавето.
Може, підійде щось інтимніше.
«Інтимніше»?
Мій батько обговорює важливі справи на полюванні.
О, полювання — це чудова ідея.
Можемо відвідати батька в Аугофі.
Це виключається.
Якщо хочеш поговорити спокійно, без цирку,
це правильне рішення.
«Цирку»?
Олександр має побачити, що ми не прагнемо справити враження.
Так і зробимо.
Без бенкету, без чванства.
Дружня розмова.
Але імператриці на полюванні не місце.
Чому?
У Вашому делікатному стані
забагато хвилювань.
Краще поїду я.
Я теж хочу.
Ми поїдемо самі.
Я з Єлизаветою і царевич із дружиною.
Щось ще бажаєте, Ваша Імператорська Високосте?
Ні.
Полювання. Ви чули щось більш наївне?
Вам слід їхати з ними.
Авжеж, поїду. Наша імперія на порозі війни.
А ми їдемо до нього на ферму.
Карл живе в Аугофі, щоб не втручатися в державні справи.
Що далі? Відправити Люцівуці до Наполеона?
Ваш чоловік розумітиме серйозність ситуації.
Надішлю йому новий мундир.
Як дівчисько посміло переступити через мене?
Ваша Імператорська Високосте, іноді треба пускати все на самоплив.
Нехай вона впаде обличчям у бруд в усіх на очах.
Яку шкоду вона може заподіяти?
Хочеться вже побачити царевича. Кажуть, він свято для очей.
Доброго ранку, пані.
Ви ж знаєте, що в нього лише почесний титул?
То й що?
-Пані, бажаєте чаю? -Він бухгалтер.
Чоловік, вправний у цифрах, уміє…
рахувати.
Не розумію, що імператриця в ній знайшла.
Вона вульгарна.
А я вважаю, що кумедна.
Якщо щось має вигляд квашеної капусти й запах квашеної капусти,
то це, зазвичай, не шоколадний мус.
Ваша Величносте.
Ось.
Угода від Сіни.
У нас є гроші.
Треба лише підписати.
-Жодних перешкод для залізниці. -Мої вітання.
Аби нам не знадобилися нові гармати.
Вйо!
Сину мій.
Батьку.
Нарешті приїхав до мене.
Я теж радий.
Це ідея Єлизавети. Прошу, не треба цих сентиментів.
Я буду в саду.
Ви ж розумієте, що я не могла залишитися вдома.
Це вкрай важливо для нас.
Звісно, розумію.
Навіть якщо я при надії, вихідні на природі нічого не змінять.
До того ж я випила всі сирі яйця, які дала Естергазі.
Що може піти не так?
Я вражена твоєю впевненістю.
Я купалася в ропі, що аж шкіра злазила, як луска.
З'їдала стільки сирих яєць, що мене щоранку вивертало.
Усе було марно.
Знадобилося шість років.
Народити дитину — це важка робота.
Знаю, у моєї мами восьмеро.
Але мова йде про спадкоємця! Твоє єдине завдання.
Виконай його, а тоді шукай нове.
Добрий вечір, панове. Пані.
Радий усіх вас бачити.
Його Імператорська Високість так само не задоволений ходом подій в імперії.
Саме так.
Гадаю, що маю для вас цікаву пропозицію.
-Імператорська Високосте. -Ваша Величносте.
Ласкаво просимо в Австрію.
Сердечно Вас вітаємо.
Так ось та жінка, про яку говорить уся Європа.
«Прекрасна, як схід сонця», — писав мій посланець після весілля.
І з описом не перебільшив.
Але, можливо, з вином перебільшив.
Ще вчора був хлопчиськом, а нині імператор.
А я ні.
Маєте мене навчити, як позбутися батька.
Де Ваша дружина?
Так, де ж вона?
Маріє!
Ми вже приїхали?
-Ваша Величносте. -Маріє.
Радий знову Вас бачити.
Дуже приємно.
Так, Лялі треба до вітру.
Як скажеш.
Завтра вранці. На світанку?
-Акурат. -Не можу дочекатись.
Ми всі згідні, що імператор утратив розум.
Нам потрібен союз із французами.
Пропозиція Наполеона неактуальна.
Наполеон так засмутився,
що якщо нічого не робити, може бути війна на два фронти.
І з Росією, і з Францією.
Слід оголосити війну Росії, показати силу. Наполеон передумає.
-Цілком згодний, але імператор не хоче. -До чого Ви ведете?
Французький двір запевнив мене, що не піде на Габсбургів.
Ба більше,
вони готові підтримати Габсбургів у війні з Росією.
Не може бути.
Наполеон прихильний до імператора? Ви впевнені?
Гадаю, я не зовсім чітко висловився.
Французи допоможуть не моєму брату.
А новому імператору.
І, звісно, за умови, що ми не вступимо в союз із Росією.
А якщо імператор досягне мирної угоди із царевичем?
Залиште це мені.
-Доброго ранку, Ваша Величносте. -Доброго ранку.
Мені жодна не подобається.
Велика княгине.
Люба моя, доброго ранку.
Це рушниця «Цайзенбергер» з восьмигранним дулом,
пристріляна й влучна.
Наша найкраща модель.
У руках лежить добре.
Чому Ви її відразу не показали?
Я ніколи не показую все відразу.
То у Вас є інші цікавинки?
Хтозна.
Беру цю рушницю.
-Вдалий вибір. -Імператрице.
Доброго ранку.
Одного я не розумію в полюванні:
чому треба починати ні світ ні зоря?
Яка несподіванка.
Великий князю, для мене велика честь.
Не можу не підтримати брата на цих важливих вихідних.
-Радий Вас бачити, Ваша Величносте. -Доброго ранку, Машо.
-Доброго ранку. -Ось і ти.
Прекрасно! Яка погода!
Ну що ж.
Розпочнімо?
Я собі цю візьму.
Марія сподівалася, що зможе з Вами прогулятись.
Залиште полювання чоловікам, Ваша Величносте.
А ми влаштуємо свою прогулянку. Чудова ідея.
Я б поспілкувалася з великою княгинею наодинці,
якщо Ви не заперечуєте.
Ви воліли б піти на полювання, так?
Та ні. Тут дивовижно.
Мені було цікаво, у чому Ваша особливість.
Моя особливість?
Риса, що вирізняє Вас як імператрицю.
А без цього ніяк?
У Марії-Антуанетти були неймовірні сукні.
Сім кілограмів тканини!
Катерині Великій приписують понад 20 коханців.
А Марію знаєте? Колишню королеву Франції.
Вона готувала при дворі й придумала рецепт тістечок.
А Ваша особливість?
Хіба не очевидно?
Я обожнюю тварин.
У мене п'ять десятків коней, собаки й дві мавпи.
А вдома в Гессені є навіть осел.
А ще я будую лікарні й усе таке.
Це дає людям привід для розмов.
А нам, жінкам, додає значущості.
Того, за що нас пам'ятатимуть.
Сподіваюся, мене запам'ятають за моїми вчинками,
а не за моєю зачіскою.
Безперечно.
До речі, у Вас справді розкішне волосся.
У нас полюють на ведмедів.
Ви казали, що тут є дикі кабани.
Не сезон.
Іноді треба порушити правила, щоб мати бажане, так?
З інтересом читав про Ваші плани скасувати кріпосне право.
-Ви мені лестите? -Ні. Гадаю, у нас багато спільного.
А я гадаю, Ви зобов'язані Росії.
І це теж.
Батько врятував Вас від революції.
Ми йому за це безмежно вдячні.
Схоже, не так уже й безмежно.
Ви розкраяли йому серце.
Але майбутнє залежить від Вас, хіба ні?
Батько досі на троні.
На все воля Божа.
Вибачте мені за відвертість.
Люди прагнуть мати нового правителя.
Для якого мир важливіший за війну.
Зараз Ви мені точно лестите.
Відведіть війська від кордону, і я обіцяю, що ми не нападемо.
А Ви милий.
Ходімо полювати, мій друже.
Про війну й мир поговоримо ввечері.
Обережно, гаряче.
Ось так, молодчинка.
Майбутня цариця дивовижна, правда?
Кажуть, щосереди Олександр западає на нову фрейліну,
а до вихідних про неї забуває.
Гадаю, вона сприймає спокійно.
Слава Богу. Думав, Ви мене більше не терпите.
Чому Ви так вирішили?
Після весілля Ви мене уникаєте.
Ви знаєте чому.
Чому Ви тут, Ваша Високосте?
А Ви чому тут?
Хіба не мали б відпочивати?
Хоч Ви не починайте.
Ви потрібні для важливої справи, і це не зовнішня політика.
Краще одна справа, ніж жодної.
Отакої!
Пробачте. Ви пробуджуєте в мені гірші якості.
Добре, що хоч щось пробуджую.
Знайте, я поруч із Вами, якщо щось знадобиться.
Що саме?
Ми знайшли з Олександром спільну мову. Полювання — чудова ідея.
Було так мило, графине.
Дякую.
З Вами ми не знайомі.
Леонтина фон Апафі, Ваша Імператорська Високосте.
Фон Апафі. Рід із Трансильванії!
Я знаю Ваших батьків.
Ваш батько — граф Міхаель.
А матінка…
-Агнес. -Агнес.
Правильно.
Ви її гордість і розрада. Сенс життя.
Як вона? Либонь, страшенно сумує.
Я постійно їй пишу.
Пам'ятаю, Ви ще в дитинстві знали французьку.
О так, знаєте французьку. Правда, Леонтино?
Звідси моє ім'я.
Ви любите літературу, як я розумію. Яка Ваша думка про месьє де Бальзака?
Обожнюю його твори.
Він пише так…
пристрасно.
Перепрошую.
Ні!
Скажіть нам хоч щось!
Годі соромитись.
Вибачте, Ваша Високосте.
Ви загадка, графине.
Але не хвилюйтесь.
Я Вас розгадаю.
Тримайся від мене подалі, хвойдо.
Вибачте, Ваша Імператорська Високосте.
У мене немає таємниць.
Юна імператриця — це щось неймовірне.
-Але Ви й самі, мабуть, помітили. -Ваша правда.
Пристрасна. Така імпульсивна.
Ґречний імператор дасть раду, чи їй потрібне розмаїття?
Пообіцяв уже мир і дружбу навіки?
Що поганого в мирі й дружбі?
Будьте обережні. Ось і все.
Вставляєте брату ніж у спину?
Викладайте.
Якщо Ви з Францією та іншими країнами загрузнете
в руйнівній кровопролитній війні, хто виграє?
Хто відхопить шмат османського пирога,
не забруднивши рук?
Батько 15 років живе за містом.
Помітили здобич! На схід!
Рушаймо. На цей раз маю підстрелити рогатого.
Складете мені компанію, Ваша Величносте? Я наполягаю.
Дивно, що жінка любить полювання.
Малою я часто бігала до лісу.
Не боялись?
Темряви, тиші.
Мене вабила ця чарівність.
Ви точно не росіянка?
Не страшно зі мною наодинці?
Я ж казала, ніщо в лісі мене не лякає.
Вона годинами гойдалась…
дивлячись, як я курю люльку.
«Не кури так багато, татусю».
Не треба про неї.
Тобі стане від цього легше.
-Наша дівчинка здружилася б з Єлизаветою. -Ні.
Наша дівчинка була іншою.
Ні краплі не схожою на Єлизавету.
-Єлизавета… -Вона така, як ти.
Ми заблукали?
О, ні.
Скоро стемніє.
Не бійтеся. Я Вас захищу.
У цьому немає потреби.
Пробачте, не хотів Вас образити.
Знаєте, чого від мене хоче Ваш чоловік? Сліпої довіри.
Але…
йому можна сліпо вірити?
Допоможіть, імператрице.
Він хоче захистити імперію, а не розширювати.
Тоді він перший у світі, хто цього не хоче,
але годі про політику.
Нащо ж тоді запитали?
Бо Ви знаєте чоловіка.
Він інакший.
Ні.
Ви з Вашою розумною голівонькою…
Ви інакша.
Можливо, майбутнє цієї величезної, незграбної імперії
залежить не від нього чи ерцгерцогині.
Можливо, майбутнє Габсбургів
лише у Ваших руках.
Або…
Ви справді та, як усі говорять.
Проста сільська дівчина.
Саме тому, що я не росла в палаці…
Я знав.
Хочеш велику здобич — ходи непроторенними стежками.
Так мене вчив батько.
Він лише розлютився.
Влучний постріл!
За найкращого стрільця сьогоднішнього дня, Її Величність імператрицю Єлизавету.
За Єлизавету!
Дикий кабан справді небезпечний?
Великий самець може вбити людину.
Виходить, імператриця врятувала життя царевичу.
Ми їдемо, Маріє.
Підготуйте все.
Ми від'їжджаємо.
Уже?
Поки б він перезарядив, кабан міг роздерти Вас на шматки.
Що Ви мали робити?
Не стріляти?
Ці правила встановили чоловіки, а не ми.
Такий у Вас підхід до політики?
Дати мені абияку рушницю.
Єлизавета керувалася інстинктом.
Мій інстинкт каже, що тут смердить.
Що Ви ховаєте за цим юнацьким лицем?
Я був з Вами щирим, Олександре.
Знаєте, як казала моя бабця?
«Брехня часто видає себе за щиру правду».
Я лише хочу, щоб ми пообіцяли один одному мир.
Гадаєте, я піду проти волі батька?
Я думав, що Ви противник війни.
Може, і ні.
На окупованих прикордонних землях коїться беззаконня.
Я Вас прошу. А що коїться у Вашій імперії?
Ви пригнічуєте Угорщину, Венецію, Ломбардію.
Гаразд.
-Я вимагаю відвести війська. -Або що?
Приведете дружину з великою рушницею?
Принаймні вона не схибить.
Ви боягуз, Ваша Величносте.
Свою імперію, Олександре, я захищатиму з усіх сил.
Тоді до зустрічі на полі бою.
Мабуть.
Скличемо засідання уряду.
Сьогодні вночі.
Не хвилюйся.
Що сказав Олександр?
Я повертаюся зараз, а ти — завтра з фрейлінами.
-Він не відведе війська? -Хай тебе не обходить.
Хочеш сказати, це моя провина?
Мабуть, тобі варто було стриматись.
Знаєш, як він поводився в лісі?
Але здається, що так можна.
Я їду з матінкою.
До завтра.
Ваша Величносте.
Сподіваюся, ти мене зрозуміла.
Ти уявлення не маєш, що робиш.
Постріл справді гарний.
Точно не хочете залишитись?
Ні, хочу повернутись.
Зачекайте.
Поїдете зі мною?
Це не Ваша вина, Єлизавето.
У Франца інша думка.
-Я його зганьбила. -Це не так.
Повірте. Я знаю, як це виглядає.
Ви не піддались.
Зробили, як вважали правильно.
Чому ж тоді на душі так погано?
А все тому, що наша з Вами роль у цій родині — аплодувати іншим.
Мати гарний вигляд.
Ми тонемо з кораблем, але нас ніхто не питає.
І що тепер?
Ось таке рішення?
О, ні!
Я Вас прошу.
Рішення не існує.
Є тільки тут і зараз.
Чому так терміново? Ми щойно приїхали.
Чому не повідомила нам про вихід на природу?
Далеко від палацу,
багато схованок, майже нема охорони.
Ми тижнями чекали на такий шанс.
Ні. Бракувало часу, щоб підготуватись.
Не роби з мене дурня.
Чому ти тягнеш?
Може, є інший спосіб.
Імператор — убивця. Він заслуговує смерті.
Може, ми неправильної думки.
Що з тобою сталось?
Ми помиляємося, Еґоне.
Ти ніяка не графиня, Аво.
Уже забула?
Звідки ти?
Ти народилася в багні, там і помреш.
Уся така гарна й правильна.
У вишуканому одязі.
Та ми обоє знаємо, що ти зробила.
Цим людям усе одно не жити.
Вирішуй, на чиєму ти будеш боці.
Стояти!
Ой.
Товариство.
Уже пізно.
З Вашого дозволу.
Я велів приїхати завтра.
Вибач, якщо я неправа з Олександром.
Справді.
Що таке? Не мовчи.
Чому до нього бігаєш?
Я йому не довіряю, і ти знаєш. Я цього не хочу.
-Не свари мене, мов дитину. -То не поводься так!
Іди спати, добре?
Тобі треба відпочити.