A NETFLIX SOROZATA
Kedves apám,
az esküvőm napján azt mondtad,
sosem leszek önmagam, ha a bécsi udvarban maradok.
Tévedtél.
Maradéktalanul önmagam vagyok.
Csodás embereket ismertem meg.
Az élet itt csupa mámor, és én hagyom, hadd sodorjon magával.
Úgysem kellek nekik másra.
Kislányom,
tegnap megtaláltam egy versedet.
„Fecske, add kölcsön a szárnyad,
Repíts magaddal távoli tájra!
S ha szabadon szállhatok veled
Az örökkék égen
Mily buzgón dicsérem majd Istent,
Kitől szabadságát kapta az ember.”
Értelmet kerestél az életednek.
Megtaláltad?
Erzsébet?
- Lélegzik? - Erzsébet?
- Pardon. - Jó reggelt, felség.
Jó reggelt.
Aludtál?
Egy kicsit.
Nem.
Apádtól jött.
Nem akarod elolvasni?
Később.
Jól szórakoztál az éjjel?
Ittunk a hölgyekkel.
- Jó lett volna, ha tudok róla. - Eljöttél volna?
Tudom, hogy az öntödei incidens óta lehangolt vagy.
Van egy meglepetésem.
Megváltozott a helyzet.
A habsburg sereg hadrendbe állítása hatott.
A cárt megrettent.
Ha az oroszok visszavonulnak, oda az esélyünk.
A cár még egy tapodtat sem mozdult. Ez csak szóbeszéd.
- Hogy áll Rauscherrel? - Úgyszólván már meggyőztem.
Csak az anyja maradt hátra.
Ne nézzen már ilyen kétségbeesetten! Az én anyám, nem az öné.
Mind az életünk kockáztatjuk. Ön is.
Nincs vesztenivalóm.
Jelezzen, és az embereink fél órán belül a palotába érnek.
Azért, hogy a bátyámat…
letartóztassák?
Igen. Általában ez az eljárás.
Valami baj van?
Semmi.
Majd értesítem.
Vad és nyughatatlan.
Te jutottál róla eszembe.
Egy ló besétál a fogadóba.
Kérdi a fogadós: Mitől ilyen zabos?
Gondolod, egy rossz lovas vicc mindent helyrehoz?
Reméltem.
Szeretnék este veled lenni.
Kettesben.
Rendben?
Milyen figyelmes őfelségétől!
Új elfoglaltságra vágyott, és tessék.
Talált önnek.
Milyen kedves.
Lesz mivel elterelni a figyelmét.
Ha megbocsátanak.
Beszélnem kell önnel Apafi grófnőről, felség.
Okkal gyanítom, hogy nem bízhatunk benne.
A viselkedése és a képességei
nem méltóak felségedhez és ehhez az udvarhoz.
A szememben több, mint méltó.
Nem, felség. Bizonyítékok sorát gyűjtöttem…
Kíméljen meg a rágalmaitól, grófnő!
Nem tűröm az ilyesmit.
Köszönöm.
Alkonyat után gyere. A keleti szárny ajtaját nem őrzik.
Egy kés van ott elásva.
Te is elintézheted.
Nem vagyok gyilkos.
Tényleg?
Hát mi vagy?
Kétségeim voltak, de eloszlottak.
Olyanok, mint a többi. Nem akarnak változást.
Veszniük kell!
A császárné is meghalhat?
Hát persze.
Jó.
Akkor őt is elintézem.
- A népért. - A népért.
Látta ezt? Egyre csak gyűlnek.
Mit akar, von Bach?
Mit fog tenni, felség?
Ez a palotaőrség dolga.
Persze, természetesen.
Érdeklődöm, hogy kapcsolata révén a leendő Sina bárónővel,
remélhetünk-e újabb hitelt.
Igen, de a leendő bárónő vár valamit cserébe.
Megkérdezhetem, mi az?
Magamra hagyna?
Kérem, fontolja meg a vasút fontosságát…
Tudom.
Köszönöm.
Láttad, mi zajlik odakinn?
Ilyesmi nem történhet meg.
- Még semmi sem történt. - Dehogynem, folyamatosan zajlik.
- És tudod, miért? - Ön majd megmondja.
Erzsébet elvonja a figyelmedet, Ferenc.
- A viták, az őrület az öntödében. - Ami kint zajlik, nem az ő hibája.
Az egész udvar arról beszél, hogy éjszakákat mulat át.
Egy dacos kislányt vettél el, és ez meggyengít császárként.
A népnek példakép kell.
Valaminek változni kell, te is tudod.
Ha te nem rendezed ezt le, megteszem én.
Felség, nem engedhetem át. A főhercegnő parancsa.
Állj!
- Engedjen át! - Nem mehet tovább.
Én vagyok a császárné!
Sajnálom, felség.
Felség, kérem!
A főhercegnő beszélni kíván önnel.
A kápolnában várja.
Magyarország, Erdély…
Apafi.
Bethlen család ága, lakhelye…
Bécs.
Apafiéknak élnek rokonai a városban. Ő az unokatestvér.
Kérje el Leontine von Apafi grófnő leveleit.
És egy fotográfiát is, mihamarabb.
Rendben.
Grófnő!
Beszélni kívánt velem?
Ülj le!
Szerinted egy uralkodónak mi a legfontosabb tulajdonsága?
Az együttérzés.
Tudom, ön másképp látja.
Hadd meséljek el egy történetet!
Anna lányom hároméves volt, mikor kezdődött.
Remegett és rángatózott.
Aztán mintha kővé vált volna a kis teste.
Senki sem tudta az okát.
Az érsek azt mondta, egy démon szállta meg, de…
Eleinte néhány hetente fordult elő, majd egyre gyakrabban.
A doktor szerint az idegek ritka betegségéről volt szó.
Eret vágtak rajta. Tudod, az mit jelent?
Véreztették, a kis karjából.
Leborotválták a haját, és piócákat tettek a fejére,
hogy kiszívhassák belőle a kórt.
Anna csak sikított.
És sikított.
Muszáj lesz, azt mondták, csak még pár órát.
De egy perccel sem bírtam tovább.
Elküldtem őket a pokolba.
És Annát a karomba vettem.
Nem tudom, hányszor kelt fel a nap.
Nem tudom, hol ért véget a teste, és hol kezdődött az enyém.
Négy nap múlva meghalt.
Annyira sajnálom.
Gyakran nem segít, ha fogjuk valaki kezét.
Érted?
Ha elnézőek, együttérzőek vagyunk.
Néha ki kell metszeni a beteg részt, még ha fáj is.
Mindent megteszek, hogy ez a család életben maradjon.
Mit kell hozzá kimetszenie?
Támogató feleséget akartam Ferencnek.
Egy bábot akart.
Egy császárnét, aki büszkén viseli a koronánk.
Akinek a család jóléte az első.
Körülöttünk királyságok dőlnek romba.
Olyan császárné kell, aki megóv minket az enyészettől.
Egy császárné, aki beírja magát a történelembe.
Ez nem te vagy, Elisabeth.
Két lehetőséged van.
Visszamész Bajorországba. Azt mondjuk, súlyos beteg vagy.
A házasság érvénytelen, Ferenc újranősülhet.
Nem.
- Szabad leszel. - Nem.
Nem?
A másik, hogy itt maradsz.
De a szabályok megváltoznak.
Se lovaglás,
se éjszakai kószálás,
se udvarhölgyek.
Kapsz egy szobát az északi szárnyban. Egyetlen társaságod Esterhazy grófnő lesz.
A császár meglátogathat a kijelölt napokon.
Ferenc úgysem hagyja.
Már tud róla.
Gondold át, kedvesem!
- Császári fenség. - Császári fenség.
Ma estig kell döntenie.
Szabadjon kifejeznem csodálatom, hogy ily világosan kezelte a császárnét.
Így vagy úgy, de nem okoz már itt több felfordulást.
Ez az ön kudarca.
- De én… - Az emberek a kapunál…
Látta őket?
A határon meg az oroszokkal nézünk farkasszemet.
Mennyi időm lehet,
pesztrálni egy fruskát, aki éjjel a Holdat ugatja?
Aki úgy viselkedik, mint valami eszelős?
Na de császári fenség…
Elengedte a gyeplőt, grófnő.
Más feladatot kap.
Amit kézben tud tartani.
Ha a császárné úgy dönt, hogy itt marad, ön lesz a társalkodója.
Csupán ennyi lesz a dolga. Csak önök ketten.
Mellettem pedig…
Margit veszi át a helyét.
Ha azonban a császárné visszatér Bajorországba,
el kell kísérnie.
Egy kis pihenő.
Ne küldjön el!
Ne Bajorországba!
Mindent jóvá teszek.
Könyörgöm!
Ne tegye magát nevetségessé!
Távozzanak!
Mindketten.
Meg kell hagyni, Maman,
tudja, hogy ösztönözze az alattvalókat.
Vajon mit remélnek ezek az emberek?
Ez nem vezet sehová.
Hogy meglátják őket.
Fáj a fejem. Hozz egy pohár vizet, jó!
Mi ez a játék?
Micsoda? Játék?
Ne vesztegesd az időm!
Mindannyiunknak megvannak a játékai. Nos…
Mi a tiéd?
Ferenc nem az a császár, amilyet ön kívánt.
Együttérzek a bátyámmal.
Együttérzel?
Hogy is magyarázzam?
Ha látom, hogy valaki nincs jól, én is rosszul kezdem érezni magam.
Hagyjuk!
Rátérnél a lényegre?
Az elkövetkező években vagy megóvjuk a birodalmat, vagy szétesik, ön is tudja.
Napóleon, Viktória királynő nevet rajtunk. A poroszok is ugrásra készek.
- Engem kedvel a nép. - A népszerűséget túlbecsülik.
Kivéve, ha az egyetlen vagy, akit kedvelnek.
Európa-szerte kiváló kapcsolataim vannak.
- Támogatást élvezek… - Támogatást mihez, Miksa?
- Ez felségárulás. Halál jár érte. - Meg kell próbálnom.
- A császár Isten választottja. - A legutóbbit ön választotta.
Megmutatta, hogyan kell a családunkat megvédeni.
Bármi áron.
Felség!
Őfelsége nincs itt.
Hol van, Theo? Beszélnem kell vele.
Sajnálom, felség.
De nagyon fontos. Szükségem van rá.
Sajnálom, felség. Most nem lehetséges.
Nincs jól?
- Most nem alkalmas. - Mi történt?
Bízzon bennem!
Kérem.
Meg akar szabadulni tőlem.
Kicsoda?
Az anyja.
Nem.
Azt nem engedem.
Nem találtam Ferencet. Tudja, hol van?
Mit akart mondani?
Itt komoly változások várhatók.
Hamarosan.
De bárhogy is lesz…
szeretném, ha ön…
ha te, mellettem lennél.
Hogyhogy, mi fog történni?
Arról még nem beszélhetek.
Tudom, mennyire szeret téged.
De mikor szükséged van rá,
igazán szükséged, nincs ott.
Kellesz neki, hogy érezze, hogy él.
De ezért egy részednek meg kell halnia. Igaz?
Erzsébet…
Te meg én…
Ez így volt elrendelve.
Kifelé!
Menj!
Felség, hívatott?
Hol van Leontine?
Apafi grófnő.
Felség, a fivére beszélni óhajt önnel.
Felség.
Már nem tudtam, hol jársz.
Nem fog tetszeni, amit hallani fogsz.
Császárként elvesztetted bizonyos körök bizalmát.
A nép változást akar.
Mire célzol?
Kinéztél már ma az ablakon?
Nem vagy ura a helyzetnek.
Te akarsz uralkodni?
Te?
Komolyan?
Békésen is végbemehet a hatalomátvétel.
Semmi szükség botrányra.
Te döntesz.
Fogalmad sincs, milyen, ha te felelsz mindenért.
Ha minden döntés a tiéd.
A feladat csak a tiéd. Örökre. Nem sétálhatsz el.
- Tudom. - Nem tudsz te semmit!
Egy fantáziavilágban élsz, Miksa.
Mindig is így volt.
Azt mesélted, a palotában manók vigyáznak ránk.
Nem léteznek.
Ahogy a képzeletbeli birodalmad sem.
- Élvezd inkább az életed! - Te miért nem élvezed a tiédet?
Mert ez a kötelességem!
Nincs támogatottságod, Ferenc.
Az egyház az én oldalamon áll. És a hadsereg is.
Mit számítanak?
Hát a feleséged?
Ő számít?
Értésemre adta, hogy támogat.
Sosem mondott ilyet.
Igazad van.
Nem igazán beszélgettünk.
Ischlben láttad, hogy összeillünk. Ezért vetted el tőlem.
Kifelé! Vagy itt helyben felköttetlek.
Nem változtatna semmin.
Az időd lejárt.
Erzsébet?
Jobb már?
Reggeliztél?
Napok óta nem marad bennem.
Legutóbb nem jött meg a vérzésed.
Van más jele is? Amiből…
biztosan tudhatom?
Vedd le a blúzod!
Kérlek!
Meg foglak érinteni.
Szabad?
Feszül.
Gyereket vársz. Biztos vagyok benne.
Örülsz?
- Ez minden? - Itt van még ez is.
Egy családi összejövetel, de Apafi grófnő nem volt jelen.
Hát miért fizetem magát?
Gyermeklány?
Salm-Reifferscheidt grófnő. Mit tehetek önért?
Hol van Esterhazy grófnő? Sürgősen beszélnem kell vele.
Még nem hallotta?
A grófnő új feladatot kapott.
De én csupa fül vagyok.
Nem. Személyesen a főhercegnővel fogok beszélni.
Köszönöm.
Mi az ott önnél? Ki van rajta?
Apafi grófnőről van szó? Talált valamit?
Senkinek egy szót se!
Ferenc?
Intézkedjen, hogy Miksa ne hagyja el a kastélyt!
És keresse meg Kempent. Beszélnem kell vele.
- Mondani akarok valamit. - Nem adok meg mindent, amiről álmodsz?
- Ezt hogy érted? - Válaszolj!
Megijesztesz.
Tudod, hogy nekem nem jelentenek semmit. Az ajándékok.
Mondja ezt egy elkényeztetett nő.
Azt hiszed, észrevétlenül szervezkedhettek a hátam mögött
- Miről beszélsz? - Soha többé nem látod az öcsém.
Szóval beismered.
Nem.
Nincs semmi közte és köztem.
Mit jelent ez?
Csak téged szeretlek.
Ne nézz így rám! Védtelen vagyok ellene.
Miért nem elég ennyi?
Anyád el akar küldeni.
Mit mondott?
Hogy összezavarlak.
Hogy változtatni kell.
Ebben igaza van.
Hogy érted?
- Tudtál róla? - Nem, de ez tényleg nem mehet tovább.
Micsoda?
Hogy egész nap ülök és teázom, vagy ruhapróbán álldogálok,
tartom a számat, gyereket szülök,
és nem gondolkodom?
Nem, az éjszakai kószálás,
hogy veszélybe sodrod magad, úgy viselkedsz, mint egy eszelős,
áthágod a szabályokat.
Pont ezért választottál engem.
Többre vágyom, Ferenc. Nem élhetek bezárva.
Nekem olyan kell, aki elégedett is néha.
- Akkor neked Ilona kellett volna. - Meglehet.
Gyáva alak vagy.
Mondd meg anyádnak, visszatérek Bajorországba.
Ha megteszed, nincs visszaút.
Inkább leszek eszelős Possenhofenben, mint itt császárné.
Vigyázz!
Csak a főkapunál számoltunk vagy 300 embert.
A kastély körül is vannak.
És mit szándékozik tenni?
Bezártuk az összes kaput, és növeltük az őrök számát.
- Senki sem jut be. - Ez minden?
Állíttasson 100 fegyverest a kapuhoz!
A palotaőrség is álljon készen.
A szegényebb negyedekből jöttek. Biztosan fegyvertelenek.
Ha valaki megmoccan, tartóztassa le. Ha mást is tesz, lövessen.
- De hát békések! - Ellentmond nekem?
Felség.
Von Bach, ez nem tartozik önre. Menjen!
Mire vár, Kempen?
Erzsébet elutazik egy időre.
Okos döntés.
Tudom, hogy örül, anyám.
Nem, egyáltalán nem örülök.
Szép álom volt, de aki álmodik, az végül felébred.
Gondoskodnál róla, hogy a kis Luci megkapja ezt a ruhát?
Nem kéne elmenned.
Beszélj vele!
Megkérhetem, hogy fogadjon.
Ez pedig a tiéd.
- Nem. - De.
Tudja, hogy terhes vagy?
El kell mondanod.
Nem, vége.
Emlékszel az első napra?
Azt mondtad, az ember törékenységét jelképezi.
És igazad volt.
Az udvar megtört engem.
- Az udvar egy játszma, hát nem látod? - A szabálykövetés nem nekem való.
Néha be kell tartanod a szabályokat, hogy nyerj.
Nem azért jöttem, hogy nyerjek.
Nincs itt semmi keresnivalóm.
Írok majd.
Mit csinálsz?
Nem rólad van szó, Erzsébet.
Az emberek segélykiáltásként égetik ezeket.
Ha segíteni akarsz nekik, maradnod kell.
Apafi grófnő.
Grófnő, mit tehetek önért?
A császárról van szó.
Császári fenség.
Üzenetet kaptam Szentpétervárról.
A cár visszavonja a csapatait.
Nagy sikernek fogják elkönyvelni. A bátyja terve bevált.
De ezt még senki sem tudja.
Ő már tudja?
Tartsa titokban!
Egy ilyen hírt nem lehet. Oda az esély.
Nem! Beszélek anyámmal. Adjon egy órát.
- Nem. Vége. - Akkor van vége, ha én azt mondom!
Rég láttam már ilyen nyugodtnak, császári fenség.
Ha megjegyezhetem.
És köszönöm a bizalmát.
Én nem fogok csalódást okozni.
Tudom.
Miksa főherceg.
Elnézést! Sürgősen beszélnünk kell újra.
Tudod, mit akar?
Azt hiszi, császár lehet.
De ugyanolyan alkalmatlan rá, mint ti mind.
Hogy mondhat ilyet?
Egész életemben gyenge férfiak mellett álltam,
téged is beleértve, Miksa.
Egyik fiam sem alkalmas az uralkodásra. Egyik sem. Még te sem.
Gondolod, hagyom, hogy bármelyikőtök lerombolja, amit építettem?
Se te, sem az apád, sem a bátyád,
és főleg nem az a lány.
Erről jut eszembe, el akartam búcsúzni tőle.
Erzsébet.
Az életben nagyon fontos, hogy felismerjük a korlátainkat, hidd el.
Jó utat kívánok!
Felség!
Nem venném a bátorságot, hogy megkérdőjelezzem a császár döntéseit.
A császárné elindult a hintóhoz.
Felség?
Megállni!
Dobja el a kést!
A népért!
Forduljon meg!
Nem mehet tovább.
Felség, megkérem, hogy forduljon vissza.
Ma este senki nem mehet ki.
Forduljon meg a kocsival! Vigye vissza Őfelségét a palotába!
Felség, az emberek elállják a kaput. Túl veszélyes.
Meg kell kérnem, hogy menjen vissza.
- Nyissa ki a kaput! - Kizárt.
Nyissa ki a kaput azonnal!
Ki kell jutnom innen.
Éhesek vagyunk!
Nézzen ránk!
Felség, mit csinál? Figyelmeztetem!
Elárultad őt.
Rólad nem tud senki.
Elmehetsz. Nem árullak el.
Többé nem mehetsz vissza Bécsbe. Teszünk róla.
Amint kiteszed innen a lábad, halott vagy.
És úgy hallom, idebent is meg vannak számlálva a napjaid.
Hát itt van!
- Tudja, hogy a császárné elment? - Igen, tudom.
A zavargás miatt? Vagy mert összeveszett a császárral?
- Ha elment, velünk mi lesz? - Nem fognád be a szád?
Ilyen érdekes mások élete, vagy nincsenek önálló gondolataid?
Akkor nem mondom el, milyen fotográfiát hordoz Amalia önről.
A császárné a kapunál!
- Ide! - Erősítés kell! Gyerünk!
- Gyerünk! - Gyorsabban!
- Az az én a ruhám. - Ebből semmi nem a magáé.
Mit tett az igazi Apafival?
Kérem, Amalia! Gondolja át!
Miért tenném? Kezdettől fogva le akart gyűrni.
Csak nem féltékeny?
Én itt a császárnét és az udvart védelmezem.
Ez szent kötelességem!
Egész életemben azon fáradoztam, hogy ennek eleget tegyek.
És te ezt mind lerombolnád.
Te mocsok!
Mire készülsz?
Nyissa ki!
Látlak titeket.
Császári fenség.
Volna szíves követni?
Mit csinál? Mi történik?
Császári fenség.
Elmondta az embereknek, hogy gyermeket vár.
Csakugyan?
Ez csodás hír.
Kaput kinyitni!
A feliratot fordította: Chovanecz-Molnár Éva