СЕРІАЛ NETFLIX
Любий тату,
коли я одружувалася, ти сказав,
що я ніколи не зможу бути собою при віденському дворі.
Ти помилився.
Я цілком і повністю залишаюся собою.
Я зустріла чудових людей.
Життя тут схоже на п'янкий дурман, і я просто пливу за течією.
Для іншого я їм не потрібна.
Доню моя,
учора знайшов я твій вірш.
«Ластівко мила, позич мені крила
Забери в далекий край
Щоб разом з тобою високо злетіла
У синій небокрай
І звідти стану я бога хвалити
Що дав жаданої волі іспити»
Ти хотіла надати сенсу своєму життю.
Ти його знайшла?
Єлизавето?
-Вона дихає? -Єлизавето?
-Перепрошую. -Доброго ранку, Ваша Величносте.
Доброго ранку.
Спала?
Трішки.
Ні.
Від твого батька.
Не хочеш прочитати?
Потім.
Повеселилася вночі?
Ми з дамами випивали.
Я б хотів про це знати.
Прийшов би?
Знаю, ти печалишся після випадку в ливарні.
Я маю для тебе сюрприз.
Ситуація змінилась.
Повідомляють, що розгортання військ дало ефект.
Цар наляканий.
Якщо росіяни відійдуть, ми втратимо шанс.
Цар не відступив ні на крок.
Це все чутки.
Як там з Раушером?
Майже згідний.
Лишилася Ваша матір.
Не дивіться так приречено. Вона моя матір, а не Ваша.
Ми ризикуємо життям. Ви теж.
Мені нічого втрачати.
Як дасте знак, наші люди прибудуть за пів години.
Тобто мого брата можуть…
арештувати?
Так.
Зазвичай так робиться.
Це проблема?
Ні.
Я дам Вам знати.
Він буйний і норовистий.
Нагадує тебе.
Заходить кінь у шинок.
Господар питає: «Що з лицем?».
Гадаєш, невдалий жарт про коня все згладить?
Сподівався.
Хочу ввечері побачитись.
Лише ми з тобою.
Гаразд?
Його Величність такий уважний.
Ви хотіли нове заняття, і ось.
Він знайшов для Вас.
Так, дуже мило.
Буде Вам ще одна розрада.
Якщо дозволите.
Хочу сказати про графиню Апафі, Ваша Величносте.
Є підозра, що їй не можна довіряти.
Її поведінка і її здібності
не гідні Вашої Величності й двору.
У моїх очах вона більш ніж гідна.
Ні, Ваша Величносте. Я зібрала низку доказів…
Залиште свої плітки при собі, графине.
Я цього не потерплю.
Дякую.
Приходь, як стемніє.
Вхід у східне крило не охороняють.
Там зарито ніж.
Могла б сама впоратись.
Я не вбивця.
Невже?
А хто ж ти?
У мене були сумніви, але вони розвіялись.
Вони такі, як усі. Не бажають змін.
Їм треба піти.
Імператриці теж смерть?
Так, авжеж.
Добре.
Тоді й з нею розберусь.
-За народ. -За народ.
Бачили? Їх усе більшає.
Чого Вам, фон Баху?
Що збираєтеся робити?
Це справа охорони палацу.
Так, безумовно.
Хотів запитати, чи Ваш зв'язок з майбутньою баронесою Сіна
дає надію на нову позику?
Так, але майбутня баронеса хоче щось натомість.
Можна запитати, що саме?
Ви б не залишили мене?
Закликаю Вас зважити, яку роль залізниця…
Я знаю.
Дякую.
Бачив, що робиться біля брами?
Цього не повинно бути.
-Поки нічого не сталось. -Авжеж, сталось. Увесь час стається.
-А знаєш чому? -Зараз Ви розкажете.
Ти незібраний, Франце. Через неї.
Сварки, безумство в ливарні минулого тижня.
Юрба на дворі не її вина.
Увесь двір стоїть на вухах через її нічні гулянки.
Ти одружився з вредною дитиною. Це послаблює тебе як імператора.
Народу потрібен взірець для наслідування.
Треба щось змінювати, Франце, і ти це знаєш.
Не зробиш ти — зроблю я.
Ваша Величносте, не можу Вас пропустити.
Наказ ерцгерцогині.
Стійте!
-Геть з дороги. -Далі не можна.
Я імператриця!
Вибачте, Ваша Величносте.
Ваша Величносте.
Вас хоче бачити ерцгерцогиня.
Вона чекає на Вас у церкві.
Угорщина,
Трансильванія…
Апафі.
Гілка роду Бетлен, мешкають…
у Відні.
Апафі мають родичів у місті.
Кузена.
Запросіть листи з графинею Леонтиною фон Апафі.
І фотокартку. Якнайшвидше.
Слухаюсь.
Графине.
Ви хотіли мене бачити?
Сідай.
Як гадаєш, яка найважливіша риса правителя?
Співчуття.
Знаю, Ви вважаєте інакше.
Дозволь розповісти тобі історію, Єлизавето.
Усе почалося, коли моїй доньці Анні було три роки.
Вона тремтіла й тряслась.
А потім її маленьке тіло кам'яніло.
Ніхто не знав причини.
Архієпископ сказав, що в неї вселився демон, але…
Спершу бувало раз на кілька тижнів, згодом — частіше.
Лікарі сказали, що це рідкісне захворювання нервів.
Їй робили кровопускання. Знаєш, як це?
З її маленької ручки брали кров.
Поголили їй волосся
і прикладали до голови п'явок,
щоб вони висмоктали хворобу.
І Анна кричала.
І кричала.
«Без цього ніяк, — говорили вони. — Ще кілька годин».
Та я більше не могла терпіти.
Я їх відправила.
І взяла її за руку.
Я не знаю, скільки разів сходило сонце.
Не знаю, де закінчувалося її тіло й починалося моє.
Через чотири дні її не стало.
Мені дуже шкода.
Зазвичай тримання за руку не допомагає, Єлизавето.
Розумієш ти це?
Прояв поблажливості, співчуття.
Іноді хворобу треба вирізати, навіть попри біль.
Я мушу зробити все, щоб наш рід вижив.
Що саме Ви маєте вирізати?
Я хотіла, щоб дружина підтримувала Франца.
Ви хотіли ляльку.
Я хочу імператрицю, що гордо носить корону.
Яка ставить добробут родини понад усе.
Довкола нас розпадаються королівства.
Нам потрібна імператриця, що врятує нас від руїни.
Імператриця, що ввійде в історію.
Це не ти, Єлизавето.
У тебе є вибір.
Повернутися до Баварії. Скажемо, що ти важко хвора.
Анулюємо шлюб, і Франц одружиться з іншою.
Ні.
-І ти вільна. -Ні.
Ні?
Або можеш залишитися тут.
Але діятимуть інші правила.
Ніяких катань верхи,
ніяких нічних пригод,
ніяких придворних дам.
Тобі виділять кімнату в північному крилі.
Єдина компанія — графиня Естергазі.
А побачення з імператором — у визначені дні.
Франц цього не дозволить.
Він уже про це знає.
Поміркуй, люба.
Ваша Імператорська Високосте.
На роздуми вона має час до вечора.
Дозвольте висловити захоплення, як твердо Ви повелися з імператрицею.
Так чи інакше, вона не підніматиме всіх на ноги.
Ви не впорались.
-Я… -Люди біля брами…
Ви їх бачили?
А вздовж кордону вистроїлися росіяни.
Як довго я можу займатися дівчиськом, яке ночами виє на місяць?
Яке поводиться, мов несповна розуму.
Але Ваша Імператорська…
Ви втратили хватку.
Вам треба нове доручення.
Щось легше.
Якщо імператриця вирішить залишитися, Ви складете їй компанію.
Ваше єдине завдання.
Лише ви вдвох.
А зі мною…
за Вас буде Марґарета.
Якщо ж імператриця вирішить повернутися до Баварії,
Ви поїдете з нею.
Відпочинете.
Не відсилайте мене.
Не до Баварії.
Я все виправлю.
Благаю.
Благаю!
Не будьте посміховиськом.
Можете йти.
Обидві.
Маю віддати Вам належне, маман.
Ви вмієте заохочувати підлеглих.
Цікаво, на що ті люди сподіваються.
Не вийде із цього нічого.
Хочуть, щоб їх побачили.
Голова болить. Не подаси води?
Яку гру ти ведеш?
Що? Яка гра?
Не марнуй мого часу.
Кожен з нас веде свою гру.
Тож…
У тебе яка?
Франц не виправдав Ваших сподівань.
Я співчуваю брату.
Співчуваєш?
Як би це пояснити?
Коли бачиш, що комусь погано,
то й сам почуваєшся недобре.
Ах, забудьте.
Ти перестанеш петляти?
Найближчі роки вирішать долю імперії.
Можливий її крах. Ви знаєте не гірше за мене.
Наполеон і Вікторія сміються з нас,
а пруссаки точать зуби.
Народ мене любить.
Популярність переоцінюють.
Не тоді, коли люблять тільки тебе.
У мене чудові зв'язки по всій Європі.
І я маю підтримку…
Підтримку на які дії, Максиміліане?
Це державна зрада.
Карається смертю.
-Я мушу спробувати. -Лише Бог обирає імператора.
Останнього обрали Ви.
Ви показали мені, що означає захищати рід.
За будь-яку ціну.
Ваша Величносте.
Його Величності немає.
Де він, Тео? Нам треба поговорити.
Вибачте, Ваша Величносте.
Але це справді важливо. Він мені потрібен.
Мені шкода, Ваша Величносте. Зараз це не можливо.
Вам зле?
Зараз не час.
Що сталось?
Довіртесь мені.
Прошу.
Вона хоче мене позбутись.
Хто?
Ваша матінка.
Ні.
Ні, я не дозволю.
Не можу знайти Франца. Не знаєте, де він?
Що Ви хотіли сказати?
Скоро будуть великі переміни.
Дуже скоро.
Хай би що не трапилось,
я хочу, щоб Ви…
Я хочу, щоб ти була поруч.
Ти про що? Що має статись?
Поки не можу розповісти.
Я знаю, як він тебе кохає.
Але коли він тобі потрібен,
справді потрібен, його немає.
Ти потрібна, щоб він почувався живим.
Але частина тебе має померти. Це чесно?
Єлизавето…
Ти і я…
Це доля.
Геть.
Іди!
Ваша Величносте, кликали?
Де Леонтина?
Графиня Апафі.
Ваша Величносте, з Вами бажає поговорити Ваш брат.
Ваша Величносте.
А я все думав, де ти тиняєшся.
Тобі не сподобається те, що я скажу.
Певні кола втратили в тебе віру як в імператора.
Народ хоче перемін.
До чого ти хилиш?
За вікно виглядав?
Ти втратив контроль.
Хочеш правити?
Ти?
Ти серйозно?
Можна мирно передати владу, Франце.
Не потрібно скандалу.
Вибір за тобою.
Ти гадки не маєш, що означає керувати.
Коли кожне рішення — твоє.
Проблема — лише твоя. Довічно. І не втечеш.
Я знаю.
Нічого ти не знаєш!
Ти живеш у світі фантазій, Максиміліане.
Завжди жив.
Розповідав про ельфів, які за нами стежать.
Їх не існує.
Як і твоєї уявної імперії.
Чому ти просто не радієш життю?
А ти чому?
Бо це мій обов'язок!
Ти більше не маєш підтримки.
На моєму боці церква.
І армія.
Це не має значення.
А твоя дружина?
Має значення?
Вона дала зрозуміти, що підтримує мене.
Вона цього не казала.
Твоя правда.
Слова нам були зайві.
В Ішлі ти бачив, що ми гарна пара.
Саме тому забрав її в мене.
Забирайся.
Або зараз же накажу повішати.
Це нічого не змінить.
Твій час минув.
Єлизавето.
Краще?
Ти снідала?
Уже кілька днів не можу їсти.
У тебе не було останніх місячних.
А є інша ознака? Ну, тобто…
як можна знати напевне?
Зніми блузку.
Будь ласка.
Я тебе торкатимусь.
Можна?
Тягне.
Ти при надії. Я впевнена.
Ти рада?
Це все?
Ось іще.
Сімейне свято, але сказали, що графині Апафі тут немає.
За що ж тоді я Вам плачу?
Нянька.
Графине Зальм-Райффершайдт. Чим можу допомогти?
Де графиня Естергазі? У мене термінова розмова.
А Ви не чули?
Їй дали нове завдання при дворі.
Але я Вас уважно слухаю.
Ні. Розповім особисто ерцгерцогині.
Дякую.
Що там у Вас? Хто це?
Це про графиню Апафі?
Щось розізнали?
Нікому ані слова.
Франце.
Простежте, щоб брат не полишав палацу.
І знайдіть Кемпена. Треба поговорити.
-Хочу дещо сказати. -Хіба я не даю, все про що ти мрієш?
-Не розумію, про що ти. -Відповідай.
Ти мене лякаєш.
Для мене це нічого не важить.
-Подарунки. -Каже розбещена до глибини душі.
Ви гадаєте, що плестимете інтриги в мене за спиною, а я не помічу?
Ти про що?
Ти більше не побачиш мого брата.
Отже, ти визнаєш.
Ні.
У нас із ним нічого немає.
Як це розуміти?
Я лиш тебе кохаю.
Не дивися так, бо я стаю безсилою.
Чому цього не досить?
Твоя матір мене витурює.
Що вона сказала?
Що через мене ти заплутався.
Що треба щось змінити.
Вона слушно каже.
Тобто?
-Ти про це знав? -Ні, але так тривати не може.
Що саме?
Щоб я цілий день сиділа без діла, пила чай, приміряла одяг,
тримала язика за зубами, народила дитину
й ні про що не думала?
Ні, щоб не бродила ночами.
Не наражалася на небезпеку. Не поводилася, мов несамовита.
Щоб не порушувала правил.
Але саме тому ти мене вибрав.
Я хочу більшого, Франце. Я не можу жити під замком.
Мені потрібна та, якій можна догодити.
-Тоді треба було обрати Гелену. -Так, мабуть.
Ти боягуз.
Скажи матері, що я повертаюся до Баварії.
Тоді можеш ніколи не повертатись.
Краще бути божевільною в Поссенгофені, ніж залишатися імператрицею.
Струнко!
Біля центральної брами ми нарахували 300 душ.
І ще є довкола палацу.
Що Ви збираєтеся робити?
Ми замкнули всі ворота й збільшили чисельність охорони.
-Ніхто не пройде. -І це все?
Виставте біля брами 100 озброєних жандармів.
І щоб охорона була готова.
Це переважно мешканці бідних кварталів. У них немає зброї.
Як хтось смикнеться, арештовуйте. Підуть на більше — стріляйте.
-Але ж це мирні люди! -Мені перечать?
Ваша Величносте.
Фон Баху, це не Ваша справа. Можете йти.
Виконуйте, Кемпене.
Єлизавета на деякий час поїде.
Мудре рішення.
Знаю, Ви раді, мамо.
Ні, Франце. Не рада.
Це був гарний сон, та всі колись прокидаються.
Прослідкуєш, щоб малому Люці передали цю сукню?
Не варто їхати.
Поговори з ним.
Я скажу йому, щоб ви зустрілись.
А ти візьми це.
-Ні. -Бери.
Він знає про вагітність?
Ти маєш розповісти.
Ні, усе скінчено.
Згадуєш перший день?
Ти сказала, це символ людської вразливості.
І ти мала рацію.
Двір мене зламав.
Двір — це гра.
Хіба ти цього не розумієш?
Не люблю грати за правилами.
Іноді їм треба слідувати, щоб виграти.
Я не прийшла сюди вигравати.
Ніщо мене тут не тримає.
Я тобі писатиму.
Що ти робиш?
Річ не в тобі, Єлизавето.
Ляльку спалюють, коли волають про допомогу.
Якщо хочеш допомогти людям, мусиш залишитись.
Графиня Апафі.
Графине, чим можу допомогти?
Це стосується імператора.
Ваша Імператорська Високосте, щойно отримав вістку з Петербурга.
Цар наказав відвести війська.
Це сприймуть за великий успіх. План Вашого брата спрацював.
Але цього ще ніхто не знає.
Він знає?
Притримайте звістку.
Таке не замовчиш. Можливість утрачено.
Ні! Я поговорю з матінкою. Дайте мені годину.
Ні, це кінець.
Кінець буде, коли я скажу!
Давно Ви не були такою спокійною, Ваша Імператорська Високосте.
Якщо можна так сказати.
І дякую Вам за довіру.
Я Вас не розчарую.
Знаю.
Ерцгерцог Максиміліан.
Перепрошую, я мушу… невідкладно з Вами поговорити.
Знаєш, чого він хоче?
Гадає, може бути імператором.
Але так само нездатний, як і всі ви.
Чому Ви так кажете?
Усе життя я підтримую слабких чоловіків. Ти, Максиміліане, один з них.
Ніхто з моїх синів не гідний трону.
Ніхто. Ти теж.
Думав, я дозволю вам зруйнувати те, що я створила?
Ні тобі, ні твоєму батьку, ні твоєму брату,
і, звісно, ні тому дівчиську.
До речі, я згадала, що мала попрощатись.
Єлизавето.
Усвідомлення власних можливостей — дуже важлива риса в житті.
Повір мені.
Бажаю щасливої дороги.
Ваша Величносте.
Я не дозволю собі ставити під сумнів рішення мого імператора.
Імператриця йде до карети.
Ваша Величносте.
Стояти!
Кинь ножа!
За народ!
Розвертай!
Хай зупиняє коней.
Ваша Величносте, прошу Вас повернутись.
Сьогодні звідси ніхто не поїде.
Розверніть карету й відвезіть Її Величність до палацу.
Ваша Величносте, люди заблокували браму. Це надто небезпечно.
Мушу просити Вас сісти в карету.
Відчиніть браму.
Ні за що.
Відчиніть! Негайно!
Я мушу виїхати!
Ми голодні!
Погляньте на нас!
Ваша Величносте, що Ви робите? Мушу Вас застерегти.
Ти його зрадила.
Про тебе ніхто не знає.
Можеш іти. Я тебе не викажу.
Повернення до Відня тобі заказано.
Ми про це подбаємо.
Один крок за ворота, і ми тебе прикінчимо.
А тут твої дні теж добігають кінця, як я чула.
Ось де Ви.
-Імператриця поїхала. Ви знаєте? -Так, знаю.
Гадаєте, через протести? Чи сварку з імператором?
-Що тепер буде з нами? -Ти можеш хоч раз стулити пельку?
Тебе так цікавить життя інших людей, чи більше не маєш чим зайнятись?
Тоді я не скажу,
що Амалія носиться палацом з Вашими фотокартками.
Імператриця біля брами.
-Сюди! -Потрібне підкріплення!
-Ворушись! -Мерщій!
У Вас моя сукня.
Це все не Ваше.
Що Ви зробили зі справжньою Апафі?
Благаю, Амаліє.
Добре подумайте.
Чого б це? Ви з першого дня прагнете мене обставити.
Ви заздрите?
Я тут, щоб захищати імператрицю.
І щоб двір захищати.
Для мене це святе!
Я все життя не покладаю рук, щоб виконати цей обов'язок.
А ти хочеш усе зруйнувати!
Ти наволоч.
Що ти надумала?
Відчиніть.
Я вас бачу.
Імператорська Високосте.
Прошу пройти за мною.
Що вона робить? Що коїться?
Ваша Імператорська Високосте, вона повідомила людям, що чекає дитину.
Справді?
Це чудова новина.
Відчиніть браму.