PAGAL LOROS DEIV ROMANĄ
Viskas bus gerai.
Žinoma, kas gali nutikt blogo?
- Tu jai patiksi. - Aha.
Ar čia būdama norėtum apžiūrėti Niujorko universitetą?
Gal.
Ji negali ten mokytis.
Kaip sugrįžtų namo vakarienei kas vakarą?
Tavo tėtis sakė, kad mėgsti teatrą,
todėl nupirkau mums bilietus į „Barefoot in the Park“ rytdienai.
Nylas Saimonas? Jis čia populiarus. Juk tai nuostabu.
Maniau, kad rytoj būsim tik dviese.
Žinot? Man reikia padirbėti, kad spėčiau paruošt dubenis „Canners“.
Tylus vakaras studijoje man - pats tas.
- Nueikite be manęs. - Ne, norėčiau, kad eitume visi.
Gerai. Kitą kartą.
Padėkok už bilietus.
Ačiū. Nueisiu į tualetą.
Taip.
Viskas bus gerai?
Tau puikiai sekasi.
Pati matau, kaip man sekasi, ačiū.
- Ji puiki mergaitė. - Tu rimtai?
Pasitikinti savimi.
Kas gali būt geriau?
Niekas.
Kurių galų jam išsigalvoti netikrą gyvenimą?
Nežinau. Gal jis taip saugojo tave.
Nuo ko?
Tikrai nežinau.
- Žinau tik viena... - Jis man melavo.
Jis ir man melavo.
Vadinasi... jei jis pasikeitė pavardę, tai greičiausiai pakeitė ir mano.
Taip.
Ir mano gimimo datą.
Galbūt.
Tokius dalykus apie save turėtų žinot visi žmonės.
- Beile. - Ką?
Ką pasakysi, Hana?
Ką, po galais, prasmingo dabar gali pasakyti?
Nieko. Nėra ką sakyti.
Mums derėtų pamiegoti. Rytoj anksti išskrendame namo.
Atsiprašau?
Ten mes jo nerasime.
Buvai teisi.
Kažkas yra čia. Jaučiu tai.
Nori likti?
Taip. Noriu čia likti.
Būtum matęs mane 15-os.
Kokios spalvos buvo tavo plaukai?
Rimtai, nebuvo gerai. Be mamos nelengva.
Ačiū Dievui, turėjau senelį.
Taip.
GREIDIS BRADFORDAS
TEISINGUMO DEPARTAMENTAS JAV MARŠALŲ TARNYBA
Pavaduotojo Bradfordo kabinetas.
Ar jis pats yra?
Deja, jis atostogauja. Paliksite balso pranešimą?
Atostogauja?
Taip, ponia.
Paliksite žinutę?
Ne, tačiau sujunkite mane su kuo nors, galinčiu pasakyti, kodėl
pavaduotojas Bradfordas atostogų metu mosavo savo ženkleliu man priešais akis?
- Buvai „Warriors“ rungtynėse? - Ne, ne to ten vykau, sūnau.
Bet spėjau pamatyti vakarykščių rungtynių pabaigą per TV.
- Matei, kaip Derozanas dėjo iš viršaus? - Taip. Gražiai.
Kodėl nemiegojai?
- Tėti! - Juk reikėjo keltis į mokyklą, bičiuli.
Juk buvom susitarę, taip?
Liaukis, tėti. Juk atkrintamosios.
Pokalbį pratęsim.
Greidis klauso.
Ir kaip atostogos?
Atsiprašau?
Jūsų kontoroj man pasakė, kad atostogaujate. Keista.
Man tikrai taip neatrodė, kai išvydau jus savo doke.
Hana, aš norėjau padėti.
Tai gal paaiškinsite, kas čia vyksta?
Kodėl nėra jokių įrašų apie Ouveną ir Beilę iki jų apsigyvenimo Sosalite?
Ką? Kas jums tai pasakė?
Ar tai svarbu?
Ar nepagalvojot, kad žmogus, kūręs „The Shop“ programą,
naikinančią popierinius pėdsakus, galėjo pats ja pasinaudoti?
Jei ta programa veiktų, Eivetas nebūtų teisiamas už sukčiavimą.
O aš vis tiek miegočiau vienoj lovoj su Ouvenu,
nežinodama, jog jis meluoja man, regis, apie viską.
Tai netiesa.
Tikrai? Kodėl Ouvenas pasikeitė pavardę?
Manau, jūs darote skubotas išvadas.
O aš manau, kad jūs man nesakote visko.
Aš tik stengiuos padėt Ouvenui. Ouvenui ir Beilei. Ir jums.
Aš galiu pasirūpint savimi, ačiū.
Ar tai dabar ir darote?
- Ką tai reiškia? - Kur jūs?
Hana?
Namie.
Jei taip, tuomet Eiveto pasiųstas žmogus,
brovęsis į jūsų namus, būtų sukėlęs daugiau triukšmo.
Ką? Eivetas siuntė žmogų į...
Rimtai, kur jūs? Viešbuty?
Pasiųsčiau kolegą iš San Fransisko biuro jūsų paimti.
Jūs stebite mano namą?
Kur jūs, po galais, Hana?
O kur nenorėtumėte, kad būčiau?
Tokius dalykus apie save turėtų žinot visi žmonės.
Ji nežino, kurioje aš klasėje.
HANA,
MONREALYJE SUSIPAŽINAU SU VIENU VYRIŠKIU.
VAŽINĖJAM TRAUKINIU IR IŠKYLAUJAM PARKE.
KAIP AŠTUNTA KLASĖ? KEROLĖ
Hana.
Kas čia nutiko?
Ji net nežino, kurioje aš klasėje.
Parodyk.
Mano dubenėlis čia niekuo dėtas.
Eikš. Tu man skolinga naują.
Štai, taip geriau.
- Man nepavyksta. - Tai viską mesi?
Jis visas dėmėtas. Aš jų neišimsiu.
Ir kas? Jis - virtuvei, ne muziejui.
Nebūtina apsimetinėti. Abu žinom, kad tai - šūdo gabalas.
Lengva matyti vien tai, kas nepavyko.
O štai kad įžvelgtum gerus dalykus,
reikia pasistengti, pažvelgt giliau.
Vadinasi, jei mama nežino, kurioje aš klasėje,
turiu būt dėkinga už tai, jog ji teisingai parašo mano vardą?
- Supratau. - Hana.
Ne. Man pakaks.
Hana.
Pati renkiesi, kur kreipti savo dėmesį.
BOBIS KAIP TU TEN?
SKAMBINA BOBIS
KAIP TU TEN?
GALIU PASUKT TAU VĖLIAU?
TAIP
LAUKSIU
Kaip vadinosi tas restoranas, kuriame tavo tėtis dirbo patarnautoju?
Pameni istoriją, kaip jį iš ten išmetė, nes jis įbrėžė klientų „Porsche“?
Taip. Pamenu.
Manai, jis ją išgalvojo?
Pasakojo su smulkmenomis.
Būtent. Manau, tos istorijos, kurias jis mėgdavo pasakoti apie savo jaunystę
negali būt visos išgalvotos.
Kai kurios detalės turi būt tikros.
Kaip to restorano pavadinimas. Jei prisimintume, gal surastume jį.
Pakalbintume jį pažinojusius žmones.
Ar aš kalbu nesąmones? Žiūri į mane kaip į beprotę.
Ne. Aš suprantu. Aš tik
neprisimenu to restorano pavadinimo.
O kaip ta mokyklinė išvyka laivu?
Kai jį gelbėjo pakrantės apsauga?
Nemanau, kad jis man ją pasakojo.
Taip. Aš irgi nebūčiau tau jos pasakojusi.
Dabar tikrai noriu ją išgirsti.
Palauk. O kaip tas matematikos profesorius Prinstone?
Apie kurį jis nuolat pasakoja, kai man pamokslauja apie ištvermę.
Taip. Tėtis neišlaikė egzamino, o jis įrėmino jo darbą.
Kaip įspėjimą kitiems studentams.
Taip. Tėtis pasakoja, kaip tai suteikė jam motyvacijos,
nors tai nelabai normalu.
Taip. Jis dievino tą profesorių. Koks jo vardas?
Tobijus kažkoks.
Tobijus Kokeris? Kukeris?
Kukmanas. Jis vadino jį Kuku.
Ar daug gali būt matematikos dėstytojų Tobijasų Kukmanų?
Radau tik vieną.
Kas tas Fildso medalis?
Tai kaip Nobelio premija matematikams. Ar jis Prinstone?
Ne visai.
TOBIJUS KUKMANAS JAV MATEMATIKAS
DĖSTO TEKSASO UNIVERSITETE, OSTINE.
Renkis.
Labas. Kaip jūs laikotės?
- Pasakysiu „be komentarų“. - Suprantu.
Kas naujo?
Džeikas ginčijasi su barista dėl pieno tekstūros jo latėje.
Įdomu, ar Ouvenas turėjo namuose seifą?
Seifą?
Taip, toje Ledi Pol kiaulėje taupyklėje
buvo mažas raktelis. Džeikas sako, kad jis - nuo ugniai atsparaus seifo.
Slaptas seifas?
Nenumanai, kur jis gali būt?
Nežinau. Jo kabinete ar miegamojo spintoje.
Gerai, supratau. Dar kuo nors galiu padėt?
Taip, galėtum. Ar Džeikas mane girdi?
Ne.
Gerai. Po mano lova yra krepšys. Gali jį paimti?
Taip. Kas jame?
Abejoju, ar norėtum žinoti.
Hana Hol. Keliauja su įdukra, 16-mete Beile Maikls.
Paskutinįsyk matytos namie, Sosalite, prieš 36 valandas.
Bet visi ženklai rodo, kad jos išvyko.
Jos automobilis prie namų.
Automobilių nuoma, autobuso, traukinio, lėktuvo bilietai, patys žinot.
Sekite jos kredito kortelę, pinigų gryninimą, batų pėdsakus, gerai?
Skubiai reikia sužinot, kur ji.
- Rošele? - Bosė tave kviečia.
„Labas, Greidi. Jau grįžai? Kaip atostogos?“
Ji pyksta.
Kas ta Hana Hol? Ir ką veikei Sosalite, po galais?
Dėl to ėjau pas jus pakalbėti.
Juk žinai, kad meluoti man - nusikaltimas.
Meluoti dėl atostogų?
Kalbėk.
MOKSLININKAI KEIČIA PASAULĮ TOBIJUS KUKMANAS
Beile.
Kiek apdovanojimų jis turi?
Panašu, kad visus.
Sveiki. Tikėjomės susitikti su profesoriumi Kukmanu.
Buvote susitarusios?
- Mano tėvas pas jį mokėsi. - Mes palauktume.
Jums teks laukti kitur,
nes jo kitas langas tik 24 d.
Už dviejų savaičių.
Aš Hana, beje. Čia Beilė. Kuo jūs vardu?
Šerilė.
Sveiki, Šerile. Ačiū, kad skyrėte mums laiko.
Nes Beilė - viena geriausių matematikių Korpus Kristi,
ji neapsisprendžia kur studijuoti - TU, kaip tėtis, ar Raise, kaip sesuo.
Suprantate,
jei nespėsim susitikt su Kuku, ir Raisas pasiglemš dar vieną mano vaiką...
Gal galėtumėte padėti su juo šnektelėti bent minutę?
Kukas dabar veda paskaitą,
bet laukite už auditorijos durų, ten galėsit jį pagauti.
Tik nesutrukdykite paskaitos ir nekelkite triukšmo.
Supratom. Labai ačiū.
Matematikė? Rimtai?
Taip nori pasakyt, kad esi sužavėta?
Beile, palauk. Turim palaukti.
Velniop Šerilę.
Įdomu tai, jog šios matricos iteracija,
- pritaikyta bet kuriam vektoriui... - Ten dvi vietos.
Atleiskite.
Neabejoju, kad pusei jūsų nutrūko mintis,
o kita pusė iš viso nesekė tos minties,
todėl šiai dienai pakaks, gerai?
Atleiskite. Atsiprašome.
Ar jūs visiems trukdote paskaitas,
ar aš vienas toks ypatingas?
Atleiskite, mes ne... Aš Hana Hol. Čia Beilė Maikls.
Ko jūs norite?
Norėjome paprašyti jūsų padėti atpažinti jūsų buvusį studentą.
O kodėl turėčiau po to, kai sutrukdėte man paskaitą?
Nes jūs - vienintelis, kuris tai galite.
Kas tas studentas?
Čia seniausia mano turima jo nuotrauka.
Jis galėjo lankyti jūsų paskaitas prieš 26 metus.
Gal galėtumėte prisiminti jo pavardę?
Žinote, kad jis mokėsi pas mane prieš 26 m., bet nežinote jo pavardės?
Mes žinom dabartinę jo pavardę, tačiau jis ją keitė. Painus reikalas.
- Vienu sakiniu. - Jis mano tėvas.
Ir jis dingo.
- Kaip atsekėte iki manęs? - Jis kalbėjo apie jus.
Jūs, regis, buvot mėgstamiausias jo dėstytojas.
Malonu,
bet aš jo neprisimenu. Pas mane mokėsi tūkstančiai studentų.
Deja, daugelis jų neįsimintini.
Tai turėjo būti jūsų pirmieji arba antrieji dėstytojavimo metai.
Nežinau, kaip veikia jūsų atmintis, ponia Hol,
bet manoji veikia taip: kuo senesni įvykiai, tuo mažiau prisimenu.
Kreipkitės į gyventojų registrą.
Jis buvo blogiausias jūsų studentas.
Jūs taip pasakėte, jam susikirtus per pirmąją sesiją.
Jūs įrėminote jo testą.
Ir pakabinote savo kabinete kaip pavyzdį studentams, kaip nereikia mokytis.
Žiauroka, beje.
Bet mano vyras vietoj to, kad nekęstų jūsų, priėmė tai kaip iššūkį.
Ir puikiai išlaikė baigiamuosius.
- Galiu dar sykį pažvelgt į nuotrauką? - Taip.
Neprisimenu pavardės, bet jo veidas.
Jis atrodo...
Mano atmintyje jis atrodo kitaip. Nors ne visai.
Minėjote, jis dingo?
Jis dirbo „The Shop“.
Dingo prieš tris dienas. Nė žodžio, nieko.
Eime. Gal rasime jums atsakymus.
KONFIDENCIALU TEISINGUMO DEPARTAMENTAS
Taigi...
- Ne mūsų reikalas. - Juokaujate?
- Ar Ouvenas Maiklsas Vakarų Teksase? - Labai tikiuosi, kad ne.
- Tai tiek. - Ne esmė, kur jis.
Esmė tai, jog jei mūsų tarnyba būtų dirbusi savo darbą...
Greidi, tu nesi atsakingas už kito žmogaus sprendimus.
Kaip ir mūsų tarnyba.
Taip. Bet jei Naomi Vu ims rodyti Ouveno veidą žiniose...
Tuomet tai paskatins jį galvot geriau, nei jis tai darė anksčiau.
Ir manau, kad ilgai dirbi šį darbą ir žinai,
kad žmonės nesikeičia.
O kaip mergaitė?
- Juk jai gresia rimtas pavojus. - Ne, jei ji liks Sosalite.
Juk žinot, kokie tie žmonės.
Kai suuos, ką darom, nusispjaus, kur ji.
Jos tėvui derėjo apie tai pagalvoti.
Išeidamas uždaryk duris.
Turėčiau prisiminti jo pavardę, jei jau pakabinau jo testą ant sienos.
Vadinasi, tai tiesa? Jūs jį įrėminote?
Supraskite, tada buvau labai jaunas.
Vos vyresnis už savo studentus. Maniau, jog taip pelnysiu autoritetą.
Kodėl paskui nukabinote?
Mano žmona pyktelėjo jį pamačiusi.
Ji manė, kad didžiuotis jaunuolio nesėkme
it medžioklės grobiu - prastas skonis.
- Protinga moteris. - Protingesnė už mane, tas tiesa.
Radau visus jūsų baigiamųjų egzaminų sąrašus nuo 1990-ųjų.
Ačiū.
Abejoju, ar tai padės, nes šie darbai nepasirašomi.
Jie - be pavardžių.
Gal yra koks būdas atsekti testų numerius?
Galbūt. Šerile, patikrink archyvo bylas.
Ten turi būt studentų sąrašai.
Tada paprašyk archyvarės mano studentų sąrašų nuo 1996 iki 1998 m.
Gerai.
Vis tiek nesuprantu, kam keisti pavardę?
Kaip tai susiję su tai įmonei pateiktais kaltinimais?
Tai mes ir norime išsiaiškinti.
Jis galėjo būt patekęs į kokią bėdą prieš „The Shop“. Mes nežinome.
Mums tik dabar aiškėja skirtumai tarp to, ką jis mums sakė ir...
Tiesos?
Negaliu nė įsivaizduoti, ką dabar išgyvenate,
tačiau tuo metu, kai pasijuntu pasimetęs,
mane visuomet nuramina sena Einšteino citata.
Einšteino?
„Nors matematikos teorijos apibrėžia tikrovę,
jos nėra tikslios.
O jei jos yra tikslios,
jos neatitinka tikrovės.“
O ką tai reiškia anglų kalba?
Niekas apie nieką nieko nesupranta.
Šūdas!
Kaip ten sekasi?
- Kas nutiko? - Nieko.
Bet Hana skambino?
Ne.
Džuls, ar tu žinai kažką, ko aš nežinau?
- Ne. - Nes aš - jos advokatas.
Žinau.
Ir jei kas vyksta,
jei FTB ketina numesti bombą, apie kurią nenutuokiu,
- tuomet negalėsiu jos apsaugot. - Gerai. Nusiramink.
Ouvenas paliko Hanai su Beile sportinį krepšį pilną grynųjų.
Kiek?
Manau, šiek tiek daugiau nei pusę milijono dolerių.
Jėzau Kristau. Ar nutuoki, kaip blogai tai atrodys FTB?
Nežinau. Gal ne taip blogai, nes panašu, kad ji kažkur jį nukišo.
Tu juokauji?
Džuls, jei Hana slepia savo vyro vogtus pinigus,
ją gali apkaltinti bendrininkavimu.
- Trukdymu teisingumui... - Nežinom, ar Ouvenas vogė tuos pinigus.
Liaukis. Kas laiko pusę milijono krepšyje?
Matai? Todėl ji nenorėjo, kad tau tai sakyčiau,
nes žinojo, kad tu pašėlsi, kaip visuomet.
Tai mano kaltė, jog ji verčiau pati susimaus,
nei pasitikės tuo, kam ji nuoširdžiai rūpi?
- Ji pasitikėjo manim, Džeikai. Ir Ouvenu. - Ir prie ko tai privedė?
Kaip žmogus, bijantis būti paliktas,
ji puikiai moka pasirinkti žmones.
Hana nebijo būti palikta, girdi?
Ji bijo atsidurt spąstuose.
Tai štai kodėl ji nusprendė netekėti už manęs.
Ne, Džeikai. Ji neištekėjo už tavęs, nes tu esi šūdžius.
Taip, galbūt.
Bet jei jau aš toks šūdžius,
tai kodėl aš esu čia?
- Kas naujo? - Nieko.
Kas čia?
1997-ųjų pavasario laidos sąrašas.
1996 m. dėstėte aukštesniojo, o 1998 m. - tik paskutinio kurso studentams,
vadinasi, jis turėjo būt šioje laidoje.
Šaunuolė, Šerile.
Ačiū.
Apgailestauju. Šios pavardės man nieko nesako.
73 studentai. Kiek vyrų?
49. Suskaičiavau.
Kur kas mažiau nei milijardas.
- Galiu dar sykį pažiūrėt? - Taip.
Kas?
Toji mergina. Aš stengiuos prisimint jos vardą.
Kokia mergina?
Ta, kurią jis kaltino dėl savo negebėjimo susikaupti egzaminams.
Prisimenu, jis man parašė ilgą laišką,
kuriame aiškino, kad įsimylėjo merginą iš savo grupės.
Ir kad negalėjo dėl jos susikaupti. Bent jau nepakankamai.
Gal tai ji?
Norėčiau pasakyt „taip“, bet aš nežinau.
„Olivijos“ sąraše nėra.
Čia jūsų mama? Olivija?
Jie susipažino paskutiniaisiais metais koledže.
Taip sakė tėtis, bet gal tai tik dalis tiesos.
Kaip ir visa kita.
Tai ką toliau?
Šerile, kurioje bibliotekoje grupių albumai?
Laris turi naujienų apie tą moterį...
Tyrimas nutrauktas.
Užverčiam Hanos Hol bylą?
Taip. Radai kažką?
Ji su mergaite vakar ryte išskrido iš FSO oro uosto.
Tu, bliamba, juokauji?
Albumai buvo suskaitmeninti.
Čia svečio slaptažodis.
Šalia lentynų pamatysite kompiuterių eilę.
Labai ačiū už pagalbą.
Ką mes ten rasim?
- Atsisėskime... - Ne. Ką mes...
Ką mes sužinosime apie jį?
Ką mes sužinosime apie mane?
- Aš nežinau, kas aš tokia. - Beile.
Blogiausia tai, kad aš su juo buvau visą gyvenimą.
Aš net nakvot pas draugę nuėjau tik būdama dešimties.
Ir net tada
tėtis sėdėjo automobilyje šalia ir laukė, kol nueisiu miegoti,
kad įsitikintų, jog man jo nebereikia.
Jis man tai pasakojo.
Ar jis sakė, kad ištvėriau tik iki 19.30?
Tada aš...
Išbėgau į lauką ir pasakiau, kad noriu namo.
Jis visada buvo šalia. Jis žadėjo visada būt šalia.
- Beile, aš... - Ne. Tiesiog eime.
- Atsiliepk. - Aš galiu jai perskambinti.
Man viskas gerai.
Aš nežinau, kas aš tokia.
Ji nežino, kas aš tokia.
- Kam tau tokia bagažinė? - O Dieve. Ar girdi save?
Sakau, kad tau nėra ką vežioti.
O jei jis būtų mano...
Vis tiek negalėtum tampyti tų savo tekinimo staklių,
nes dar neišlaikei vairavimo egzo.
Tai smulkmena.
- Ar čia... - Ačiū, kad pavėžėjai.
Ką darai mano vazai?
Tobulinu.
Tai turėjo būti kūrinys, šlovinęs mano vardą.
Mano magnum opus.
Ji tokia nebuvo.
Gal nori ateit pasisveikinti, kol ji neišvažiavo?
- Ne, ačiū. - Ji nori tave pamatyti.
Dabar?
Ji nori mane pamatyti dabar? Ji nė nežino, kas aš dabar.
Ji - tavo motina. Ji tave pažįsta.
Ji gal nepažįsta tavo draugų,
ar to, jog eini iš proto dėl Emilu Haris.
Ar to, jog esi siaubinga vairuotoja, bet tokia tu dabar. Šie dalykai keičiasi.
Tavo muzika, draugai. Vairavimas, duokdie.
Ką nori pasakyt?
Tai, jog neverta jos atstumti.
Aš negaliu atstumti tos, kurios niekada šalia nėra.
Hana.
Hana, liaukis.
Seneli...
beje, aš - puiki vairuotoja.
- Sveika. - Tas seifas gali būt mano studijoj.
Tavo studijoj?
Ouvenas žino, jog ten keli darbai, su kuriais niekada nesiskirsiu.
Pameni mano senelio vazą?
- Taip. - Paieškok joje.
Gerai.
Ar tas krepšys tikrai turėjo būt po tavo lova?
Žinoma. O kas?
Nes jo ten nėra.
- Tikrai? - Tikrai, Hana.
Ką nori, kad daryčiau?
Surask tą seifą.
Dar nieko?
Kas?
Žinai, tavo amžiuj buvau truputį į tave panaši.
Aš niekada apie tai negalvojau.
Gerai.
Tu manim netiki, tiesa?
Aš nežinau, kas aš tokia, todėl nesuprantu, ką reiškia tavo žodžiai.
Aš žinau, kas tu tokia. Tu irgi žinai.
Vardas, gimimo data - tik detalės.
Gana svarbios.
Net jei ir nekreipsim dėmesio į tai, kas vyksta,
atsiras krūvos žmonių, aiškinančių, kas tu tokia ir kokia turėtum būti.
Aš tik sakau, kad tai tu puikiai žinai.
Bet kuriuo atveju,
manau, kad esi pakankamai protinga, kad nuspręstum, kaip nori gyventi,
ir užsispyrusi, kad tai įgyvendintum.
Manai, kad esu užsispyrusi?
Ar tik tai išgirdai?
- Alio? - Priešsezoninės.
Aš nepagalvojau apie priešsezonines.
Nesupratau. Kas jūs?
Čia Elenor Makgovern iš bažnyčios.
Vakar teiravotės apie vestuves 2011 m. rungtynių metu.
Taip. Žinoma.
Jūsų istoriją papasakojau vienai mūsų parapijietei,
jos sūnus mokosi Longhorne.
Tai ji sakė, kad vestuvės galėjo vykti priešsezoninių rungtynių metu.
Aš ir pamaniau: „Viešpatie, kokia aš kvaila“.
Man nė netoptelėjo patikrinti priešsezoninių rungtynių datas.
Palaukite, ar ir priešsezoninės vyksta stadione?
Kaip ir įprastinės, taip. Ir žiūrovų nemažai susirenka.
Elenor, gal patikrinote to laikotarpio datas?
Taip. Pasirodo, kad pas mus vyko vienerios vestuvės paskutinių priešsezoninių
- rungtynių metu. Tuokėsi Rejes ir Smitas. - Kas?
- Ceremonija vyko vidurdienį. - Tuoj. Atleiskit.
- Rejes, R, E, J, E, S? - Taip.
- Ir Smitas? - Taip.
Rejes sąraše nėra, bet yra Katerina Smit.
Elenor, ar jaunoji buvo vardu Katerina?
Jaunosios vardas buvo kitoks.
Jos vardas buvo Andrėja.
O jaunikio vardas
buvo, sekundėlę, Čarlzas.
Andrėja Rejes ir Čarlzas Smitas.
Jūs nepaprastai padėjot. Labai jums ačiū.
Džiaugiuosi.
Tu, regis, teisingai atpažinai tą bažnyčią.
Gal.
DEBATŲ KOMANDA
Ar viena jų - Katerina Smit?
Taip parašyta rodyklėj.
Palauk.
Beile.
Išvertė Egidija Namavičė