Hvad laver du? Spil videre.
I DAG (CIRKA)
Hvad er det?
Hvad fanden? Hey!
Hey! Kraftidiot. Pæderast!
Fucking lort! Din beskidte lort!
- Sgu ikke i mit kvarter! - Slap af, jeg er fra...
Hej, jeg skal bruge noget at skrive med.
En Tab eller en flad ting, et eller andet.
Du kan låne den her.
Åh, ja.
Herligt.
Ohøj, der! Hvis du læser det her, må du ikke være sur.
Men jeg er rejst tilbage i tiden.
Rolig, alt er under kontrol på trods af en komplikation eller to.
Du ser måske, at dette står
på flere stumper affald.
Hej igen.
Jeg vil gerne spille på sportssituationen.
Hockey. For penge.
- Her er mine penge. - Okay, mand.
Der er et kontekstproblem.
Jeg har set, at visse situationer ikke kun kræver svarene,
men skal også vise sit arbejde.
Jeg ved intet af det her.
Du kan også bruge pengene på bussen.
- Hvad? - Altså til at komme væk.
Det er måske den største forskel. Intet er enkelt.
Alt virker designet til at frustrere.
Det er et stoppested, ikke? Godt.
Stor dag. Det er bærrene.
Alt er Jake.
Nej? Okay.
Har I stadig biblioteker?
Vidste du, at de trykte bøger
gennem det 20. århundrede? Der er så mange.
Kvaliteten blev bare så dårlig,
at de gik i opløsning. Utroligt.
Ikke en dårlig metafor for århundredet.
Jeg er vist gået glip af andre hændelser.
Meget af min forskning er, hvad der allerede er sket
og det imponerer ikke folk synderligt.
Faktisk kom jeg chokerende fattig
på det, man kalder brugbar information.
Men jeg kan nok greje den.
Hey, vi lukker om lidt.
Så hvis du kommer op med bogen...
Ja, okay.
Papiret slipper op, så jeg gør det kort.
Men finder du dette, er der flere noter
begravet et sted her, plus overraskelser.
Alt vil stå klart.
Stol på planen, okay? Der er en plan.
Din ydmyge tjener, Casper.
Hr.? Hej. Ja.
Du er nødt til at gå.
Jeg har brug for mere tid. Kan du komme senere?
ja, jeg er nødt til at følge dig ud.
Det er tøjet, ikke? Eller lugten?
Det er faktisk, fordi du sov her. Det må man ikke.
- Men også lugten. - Jeg forstår.
Vi er ret afslappede.
Men du har gjort en hel masse forkert.
- Er det vores... - Ja. Nej.
- Okay. - Tænk ikke på det.
Der er en plan. Du er en del af noget nu.
- Okay, tak. - Ja, fedt.
Fedt! Men jeg... Okay. Ja.
- Goddag! Ét stykke, tak. - Fem dollars.
Så den, der koster ingen dollars.
Intet er gratis, chef. Smut.
Holly!
Luk op! Du er nødt til at stå ansigt til ansigt med mit ansigt!
- Åbner du? - Åbn døren, din slimede so!
- Fuck! - Jøsses. Hej. Tror jeg.
- Hej, Alana. - Fire små grisebasser.
Fascistiske nazisvin!
- Ja, det lyder rart. - Ja.
Det ville sgu have været rart med støtte!
Jeg får dem allesammen fucking fyret.
- I er færdige! - Det er sgu ret funklende.
Fucking so!
Det er lidt for intenst til mig. Men det var sjovt.
Jeg er okay.
- Ring, okay? - Ja.
Kun et skide kindkys?
Farvel, dreadlocks.
- Ikke led. - Siger det bare.
Du plejede at finde de bedre mutanter.
Det ville gamle Holly ikke.
Måske var gamle Holly en dømmende sæk.
- Du skulle være kommet. - Nå?
- Det er vigtigt. - Er det?
Ja, du får ikke ret, fordi du er en nar.
Okay, undskyld. Jeg er bare sulten.
Hvad fanden er det?
Bare en fyr. Kom så, kammerat. Op!
Se, han går mu.
Er det min øl? Hvad fanden laver du?
De her nachos dræber min sjæl.
Det burde sgu være en forbrydelse under late-stage kapitalisme.
Det burde være prisen for vores sjæle.
Det er fint. Jeg giver dem til nogen, der...
Hey, makker. Vil du have deprimerende chips?
Ja, tak! Wow.
De er rigtig gode.
Ja. Ikke rigtig, men værsgo.
Fedt kluns. Hvor har du det fra?
Fremtiden.
- Jeg mener det, hvor... - Det ved jeg godt!
Det er et band! Er det fra nutiden? Er de nu?
Jeg skal arbejde for dem i aften, så de er meget nu.
Fantastisk.
Lad være.
Vil du med?
Vi tager en hurtig pause. Vi ses om lidt.
Hej, Casper.
- Et det en cigaret? - Det kan du tro.
Okay. Wow. Ja, tak.
Tak.
For helvede da.
- Er du okay? - Ja.
Der er altid én dårlig.
- Nej. - Jo, det må være...
- Er du okay? - Ja. Så cool.
Rigtig cool. Ja.
Det er faktisk godt at se bandet nu.
Ja. Jeg elsker dem.
Nej, de er kun gode lige nu.
- Hvad? - De bliver ret skidt.
Deres næste plade er ikke forfærdelig, men et skridt ned.
Og så tager de ikke på tourné.
Og deres næste optræden sådan her,
er faktisk ret pinlig.
De er mere berømte, men musikken er skidt.
Kreativ måde at være en nar om musik.
Forebyggende snobberi. Flot.
- Jeg er ikke en nar, på ære. - Nå, ikke?
Jeg siger bare, at du bør nyde det.
Det er et særligt, unikt show. Nyd det.
For i fremtiden får de fleste en værre version af det.
En bane?
- Mener du stoffer? - Ja.
Ro på, mand.
Rolig nu, ingen døde hjemløse.
Forstået. Chips, ohøj!
Okay, jeg er stille nu.
Men jeg siger bare, at om 30 år er det lovligt, og alle gør det.
Det er fint. Ikke kun det her, men alle stoffer.
Men det var før min tid.
Så det er godt, jeg prøver nu.
Herligt, men du er ikke fre fremtiden.
Jo, jeg er.
Okay, jeg indrømmer, at musikken lyder spændende.
Men kan du springe frem og tilbage?
- Kun tilbage. - Ja.
CBGB midt i 70'erne bliver fedt,
men at leve i firserne som en queer, sort vagina-ejer...
- Nej tak. - Ikke i orden?
- Nej. - Okay.
Alana i 90'erne,
men ville Missy være min ven?
- Missy? - Elliot.
- Det ville hun. - Ja.
Ja, det tror jeg.
Men alt det pis.
Så jeg ville ikke. Historien er sgu nederen.
Interessant synspunkt.
Jeg tror faktisk ikke, at jeg ville dræbe baby-Hitler,
kraniekneppe David Duke. Hvad moralen end er.
- Vent. "Kraniekneppe? - Ja...
- Jøsses. - Nynazistiske svin.
Bare kraniekneppe ham i fjæset...
- Nej, gør ikke det. - Det...
Det føles som et slid, ikke?
At gøre noget, der betyder noget.
Jo.
- Gør det mig skidt? - Nej.
- Det er du ikke. - Nej.
- Du gav mig nachos og stoffer. - Men det er ikke nok. Vel?
Det burde være nok,
men jeg er ikke god til noget.
- Så jeg ved det ikke. - Kom nu.
- Ja. - Du er da god til noget.
Jeg gik mere op i ting. Meget.
Men hver gang jeg fandt noget vigtigt,
fandt jeg en detalje ved det,
bevægelsen, personen, der også var lort.
Punk blev nazister. Hippier voldtog.
Hvide blev nazi-voldtægtsmænd.
- Alt er en fælde. - Alle er nazi-voldtægtsmænd.
Alt er en nazi-voldtægtsfælde.
- Chokerende. - Ja.
Intet er bare godt.
Hvad hvis jeg sagde, at alt nok skulle gå?
Og at du ikke skal have det så skidt?
- Det lyder som løgn. - Hold den her.
- Ja. - Jeg har en pointe.
Det er min alvorlige stilling.
Jeps.
- Her er jeg. - Okay.
Kan du se mig?
Tingene bliver meget bedre. Det lover jeg.
- Gør de? - Ja.
- Der er en plan. - Ja.
Så tænk ikke på det. Presset er væk.
- Bevis det. - Men hvis jeg gør det,
må jeg så sove på din sofa?
Kom nu!
Jeg har brug for et sted at sove.
- Ja. - Okay, jeg beviser det.
Kl.?
- Måske to. - Virkelig?
- Jeg ved det sgu ikke. - Kom med.
Jeg beviser det nu.
Nej, tag du den.
Jeg beviser det!
- Okay. - Kom!
Fuck!
- Er du okay? Her. - Ja.
Jøsses!
- Det her sted? - Ja, her.
Okay.
Vi sætter os i den fatale bås.
- Gud, tænk, at vi er her. - Hvad er planen så, mester?
Godt. Der er han. Det er ham.
Jeg ved alt om ham. Se her.
Hey.
Han kommer.
Ja?
- Hej, Percy. - Har vi mødt hinanden?
Det har vi nu. Hvordan går dine skitser?
Har du fået solgt nogen, eller intet held endnu?
Jeg ved ikke, hvem du er.
Undskyld.
Lige nu tager vi bare to kaffe. Tak.
- Wow. - Hvem er han?
Han er ingen lige nu, men efter han dør,
opdager folk hans fantastiske kunst.
Han laver små tegneserier. Han er en kulthelt.
- Eller bliver det posthumt. - Okay.
Så Garfield-fyren lavede Confderacy of Dunces?
- Hvad? Garfieldfyren? - Ja. Katten.
- Den orange kat. - Det lyder ikke godt.
- Store øjne. - Han er god.
- Okay. - Populær blandt nihilister.
- Interessant. - Tak, Percy.
Smukt arbejde.
Ændrer du ikke virkeligheden
- ved at eksistere? - Selvfølgelig ikke.
Du dræber en sommerfugl, verden ender?
Det sker. Jurassic Park og sådan.
- Aner det ikke. - Eller skaber alle små valg
en ny virkelighed,
et multivers med uendelige tidslinjer?
Nej. Det er latterligt.
Der er kun én tidslinje og virkelighed. Den her.
Og ikke et "stof." Det er en blød boble af virkelighed.
Så der kan være små forskelle.
Men den bløde boble optager bare ændringerne.
Og tiden kører videre.
- "Absorberer"? - Det er et godt ord.
Kun de store ting betyder noget, såsom liv og død.
Store kulturelle skift, politiske ting.
- Hvad er klokken? - Den er 02.13...
Perfekt. Kig udenfor. Husk ordet bolde. Okay?
- Kigger du? Nu. - Ja.
Tre, to, en.
Hold nu op.
Jeg var måske lidt ambitiøs der.
Glem nedtællingen. Det sker når som helst nu.
Jeg tæller ned igen.
Tre... Nej, jeg gider ikke.
Men det vil helt sikkert... Når som helst.
Ved du hvad? Det har været sjovt, men jeg tror...
Ja!
Forklaringen var ret kedelig.
Det er bare en forsendelse, der faldt af et fly.
Men underligt. Folk kan huske det.
- Hvad fanden? - Ja!
Hvad sagde jeg?
Hvad vil du sige til mig?
Er jeg en joke for dig?
Wow. Det er nu.
Og der kom kassen.
Ja. Det ødelægger ham faktisk.
Ja! Tak!
Jeg bryder flere personlige regler her.
Så bare vid, at hvis du prøver at dræbe mig,
slår jeg dig ihjel.
Okay. Jep, det er fair nok.
Jeg har flere knive!
- Så du ved... - Forstået.
Hvad siger du?
Ved du, hvad jeg vil sige?
Nej.
Kender du måske alle samtaler fra 1847?
Eller kender du bare spredte fakta
- om tiden genrelt? - Ikke engang.
- Hvad ved du præcis? - Det er kompliceret.
En masse information og medier går tabt.
Langtidsdataopbevaring er ikke jeres force.
Så jeg står med brudstykker, digitalt patchwork og metadata.
Meget specifikke statistikker,
figurer og tal uden videre kontekst.
Et mikroskop over et kort. Det gjorde jeg.
- Som arbejde? - Ja, jeg fandt noget
og stykkede det sammen til et billede af fortiden.
Og tager ting med i tidsmaskinen?
Nej.
Ingen tidsmaskiner.
Hvad rejser du så i?
Det er en singularitet.
Et mini-sort hul. Men ikke et rigtigt ét.
- Som en portal? - Nej.
Ved du hvad? Ja. De er meget regulerede.
Den første dukker op om cirka 50 år.
Nordpå. De ender altid i den her periode.
- Vent. Den her tid? - Stort set.
- Indenfor et par årtier. - Er det ikke vigtigt?
Det ved jeg ikke.
Okay.
Og når man går igennem én,
medbringer man intet, der kan rådne eller korrodere.
Ingen lufthuller. Og ingen teknologi. Intet, der kan afsløre dig.
Så jeg skrev ting på hænderne.
Noter og min hukommelse, som jeg mistede lidt af.
Men en masse skriven ned.
- Sportsstatistik? - Hey!
- Undskyld. - Jeg må være forsigtig.
Men ja, jeg kender vinderhold i baseball,
hockey og den anden i de næste 20 år.
De næste 20 år?
Jeg tænkte, det var nyttigt, men nej.
- Helt sikkert nyttigt. - Er det?
Ja da. Private bookmakere, onlinebetting.
Der er ikke finaler,
men ved vi udfaldet...
kan vi score kassen på sigt.
- Kan du det? - Ja da.
Det er let for en rigtig person,
så jeg har et ID og et kreditkort.
- Det lyder godt! - Hvad ellers?
Jeg har lotto-information.
Ja! Fedt! Gud. Det må vi skåle på.
Men pas nu på, vi skal være forsigtige.
Ingen store gevinster.
- Ja. - Intet livsændrende.
Burde du officielt ikke sige det her?
Officielt, ja.
Du burde altså have haft en bedre plan.
Nej, det er planen. Det er fase ét, penge,
det er uigennemtænkt.
- Og fase to? - Redde verden.
- Fedt. Det er nogen i gang med. - Skål.
Du kender vel konsekvenserne.
- Vi får penge. - Du kunne tjene stort.
- Ja. - Stenrig.
- Ja. - Berømt.
Være typen, der tjener så meget,
at de kan ændre verden.
Men det må du ikke. Aldrig. Her er problemet.
Du skal ikke tænke på penge, men du skal holde kursen.
Du kan ikke skabe dig et navn.
Vær anonym.
Og lev behageligt resten af dine dage.
Tror du, du kan det?
Det lyder helt ærligt fantastisk.
- Sådan! - Ja.
Er der flere af jer? Nogen efter dig?
Det tvivler jeg på.
Hej!
Velkommen!
- Stasis eller statisk? - Ja!
- Tak. Kan du gentage det? - Stasis eller statisk?
Jeg er klar. Bare vis vej...
- Tænkte det nok. - Hej!
Hej!
- Vent ikke oppe. - Ja, Doris.
- Jeg nåede det. - Hej!
Stasis eller Statisk?
Vent.
Nå, hvor er jeg?
-Tillykke med fødselsdagen -Hvad er det?
Tillykke med fødselsdagen
Tillykke, kære Doris
Tillykke med fødselsdagen
-Tillykke med fødselsdagen -Okay.
Selskabsmodul slukket.
Slet den lortefil.
- Hej! - Pis!
- Lort! - Ja.
Stik af, dit perverse svin!
Skrid ud af mit kvarter! For helvede!
Hey! Kan jeg hjælpe dig?
- Hey! Nej! - Flyt dig!
- Jeg skal finde den mand. - Hør her.
Jeg er ligeglad med, hvilke Illuminati-sexgemmelege
I leger, men det er mit kvarter.
Mine børn skal ikke udsættes for det!
Så skrid, og bliv væk, begge to!
Forstår du mig? Hallo!
Ja, jeg forstår dig, hr.
- Godt. - Jeg undskylder.
Holder du lige den her?
- Hej! - Hvad fanden var det?
Det tænkte jeg nok. Blå. Dit liv har ingen vægt.
Hey! Fuck dig!
TRE MÅNEDER SENERE
Efter en utrolig tredje periode
har Edmonton under 30 sekunder til at snuppe sejren.
- En aflevering, en til. - Se her.
- Og der er den! Mål! - Hvad?
- Så du det lort? - Jeg kan sgu ikke tro det.
For fanden, jeg elsker sport nu! Gud, ja!
LORTEMITCH
Hey, Mitch! Det er Holly.
- Åh, gud... - Du ved, hvad det betyder.
Betal, møgdyr! Ved du, hvorfor jeg altid vinder?
Fordi jeg har viden fra fremtiden! For fanden!
Det skøre er, at det hele går nogenlunde.
Det er det, alle vil høre.
Jeg har aldrig været god til mennesker,
men der er noget ved at tale
med folk med en fast udløbsdato.
Det gør lettere, hvis man ved, ja, at det ender.
Og sikrere.
Og man kan få deres ting bagefter.
Og der er så mange gode ting.
Jeg ville give min søn dem her.
- Men han sætter ikke pris på dem. - Lad os se.
Wow.
De skal bare påskønnes.
Hør engang, lad mig få dem,
så bliver de husket.
I den grad.
Fortæl mere om fremtiden. Fortæl mig noget rart.
Okay. Tag bare maden. Micro-agrokultur.
Det når dertil, hvor alle kan dyrke alt
i et enkelt lokale, så ingen løber tør.
- Vidunderligt! - Det er godt.
- Hvad er det? - Det er Cathys.
Videnskabelige fund fra hendes researchdage.
- Hun studerede indsekter. - Det er håndgribelig, personlig,
tilstedeværende observationer med konktest.
Lige, hvad vi mangler.
Jeg har været tre steder,
og du, Betty, er min bedste partner. Ren dynamit.
Du burde møde en sød pige.
Det er ikke let. Jeg er kompliceret.
Ja. Det siger mænd altid.
Jeg mener, den slags person,
der ville acceptere en mand fra fremtiden,
vil jeg nok ikke bruge mit liv med.
Men ikke dig.
Nej, jeg elsker dit selskab. Du er anderledes.
- Ja. Fordi jeg er døende. - Nej.
Sig det ikke sådan.
Nå, tak for alt, Betty.
Du er en rigtig sød dreng.
- Vi ses igen, ikke? - Selvfølgelig, min kære.
Farvel.
BETALINGSTELEFON STEMMEOPKALD
- Hvor finder du telefonbokse? - Der er 803 tilbage i byen.
Jeg ved, hvor de alle er.
Godt for dig.
Dineren om en time. Og tag tingen med.
Er din dårlige timing ikke ironisk?
Det synes jeg ikke. Vi ses snart.
- Det sædvanlige. - Tak. Og Percy?
- Han ser slidt ud. - Du er besat.
- Han har det fint. - Ikke så længe.
- Hvad? - Ikke noget. Jeg sagde "Mums."
- Du har den! - Ja!
Wow.
Du er nu den stolte ejer af en røntgenmaskine
- af en årsag. - Fedt!
Siger du, hvad den er til?
- Fase to, red verden. - Ja. Fase to.
Jeg har jo en plan.
Jeg røber ikke alt.
"Du bør ikke vide for meget.
Alt, hvad jeg siger, vil få alvorlige konsekvenser."
- Jeg gjorde ikke sådan. - Jo. Intenst.
- Sådan. - Sagde jeg "alvorlige"?
- Okay, fair nok. - Jeg har noget andet.
En taletidstelefon. Børn bruger dem mest.
De kræver ikke ID. Ingen telefonbokse
- som en narkohandler. - Den kan åbnes.
- Og... - Fedt.
- Ikke dårligt, vel? - Se!
Og jeg spiller lotto i morgen.
- Det virker faktisk. - Ja!
Ja, mand.
Et liv i luksus klæder mig.
Godt. Luksus er fedt.
Nej, der er noget, du skal.
Ja, ja.
- Hvad som helst. - Okay.
Kan du levere det her til Betty Chambers?
Hun bor på et plejehjem, Better Horizons.
Og det skal være i morgen før middag.
Jo tidligere jo bedre. Bestemt før middag.
Det er ulig mig,
men jeg har en aftale i morgen,
som jeg har ventet længe på.
- Wow. Kryptisk. - Meget kryptisk.
Fuck.
Tak.
Bare lige her eller...
- Ja. - Okay.
Det her er ude på Lars Tyndskids.
- Så hvis jeg sætter dig af... - Ja.
- ...kommer jeg ikke tilbage. - Perfekt.
Okay. Jeg kører.
Kører min vej.
DET CASPER. HAR PENGE.
JA OKAY
- Hej, Chuck. - Halløj!
- Fed rød kasse. - Tak, Chuck.
Det burde dække næste måned.
- Plus lidt ekstra. - Tak, brormand.
- Har du ledt efter mig? - Ja, jeg prøvede igen.
Og jeg gravede dybt. Jeg finder altid noget.
Og jeg fandt intet. Ingen regeringsnumre, ingen billeder.
Nul, 100 % uden for systemet. Hold da helt kæft, brormand.
Jeg er imponeret. Lær mig det.
Gid jeg kunne.
Men landrettighederne skal stå i dit navn.
Ja, okay. Men fortæl mig det en dag.
Aftale? Før vi alle får mikrochips.
- Det sker ikke, Chuck. - Siger du, brormand. Siger du.
- Jeg tænkte... - Ikke kigge.
Fuck! Fint. Jeg tager mine penge og skrider.
Jeg er ikke snagende.
En mands privatliv er helligt. Det mener jeg.
- Og jeg respekterer aftalen. - Tak for det, Chuck.
Men jeg mener...
Hvad fanden laver du?
Fair spørgsmål.
Har du hørt om atomsemiotik?
- Nej. - Okay.
Atomsemiotik.
Ideen bag det er at sende en besked til fremtiden
uden brug af sprog.
- Som på kinesisk. - Nej.
Uden ord. Så i stedet er det...
stråling.
Selv mild stråling på et usædvanligt sted.
Det er din families land, Chuck.
Det vil det altid være. Jeg har ingen.
Ikke engang en identitet, som du så.
Så begravet i de her strålingshuller,
er det min måde at efterlade noget til fremtiden.
- Langt ude. - Ja.
Dybt, brormand.
Hvilken slags noget?
- Det falder under en mands privatliv. - Okay. Pis også da.
Bare kom med pengene,
så kan du bare begrave hemmeligheder.
Tak for det.
Et underligt spørgsmål.
Jeg har en aftale i morgen.
Måske risikabelt, men jeg er spændt,
for jeg har planlagt det længe.
På den anden side går tingene ret godt.
Jeg har penge nu. Jeg kan altid købe hotdogs.
Så måske bør jeg bare holde kursen...
og glemme aftalen. Hvad synes du?
Jeg havde en teori om, at du var eks-elitesoldat.
- Nå? - Blackwater eller noget.
Sådan cirka.
Nej, du er for blød til at være soldat. Så det går ikke.
Nu tror jeg, at du er en slags gentleman-tyv.
En George Clooney-type,
og du snakker om en slags sidste opgave.
Et bankkup, ikke?
For hvis det er, bør du gøre det.
Grib livet ved nosserne, fuck banken.
- Ja. Fuck banken. - Fuck banken.
Det er ikke et kup.
Det siger du, brormand. Det siger du.
Okay.
Okay, Percy. Lad os gøre det.
ALANA/11:48: STIL DU HAR NOK STIVKRAMPE NU
KØBER VI LOTTO I DAG? DET ER NÆSTEN MIDDAG
Lort!
Jeg tegnede ham her, da jeg var ni.
Min lærer, hr. Whitaker, sagde, den var god.
Det var min første kompliment.
Jeg tegnede ham igen og igen.
I årevis.
Jeg dumpede hr. Whitakers timer på grund af ham.
Jeg fik det bedre af at tegne ham.
Jeg følte, at det betød noget.
At tegne ham ville få mig til at betyde noget.
Folk tror, at de betyder noget, men nej.
Ingen betyder noget. Alle er ligeglade. Ingen er en helt.
Det her er os. Det er mig.
Vi er ikke vigtige.
Vi er...
gummiklovne, der hopper rundt i virkeligheden.
Nej, det... Det er forfærdeligt.
Sikken lortemetafor.
Jeg burde have øvet mig.
Wow.
Percy! Nej!
Hej, Betty! Du ville vide, hvornår det var tid.
Det er desværre i dag.
Jeg kunne ikke sige det i går.
Det var skønt at møde dig, Betty. Tid til at sige farvel.
Ødelæg straks alle spor af kortet. Fremtiden afhænger af det.
Fuck!
JEG HAR KØBT BILLETTER. HAR VI EN AFTALE?
Fuck.
Ja. Det var et rod. Men vi kan få det til at fungere.
- Jeg ville bare... - Ja.
Jeg ved, hvad du ville. Men jeg vil hjælpe dig.
- Okay? Jeg er fra fremtiden. - Hov. Du er ham fra...
Fra dineren, ja. Jeg er stamkunde.
Vi er praktisk takt venner.
Se.
- Hvis du vil skyde mig, så gør det. - Det vil jeg ikke.
Du skød ikke,
så den oldgamle pistol overrasker mig.
- Nej, du springer. - Hvad? Nej.
Men tænk ikke på det.
Jeg vil vise dig noget. Se her.
Det er din, ikke?
Bange lille fyr i kappe. Percy, jeg er fan.
Jeg var en af dem, der opdagede dig.
Fedt, ikke? Her er, hvad der sker.
Efter du springer, finder folk dine kruseduller.
Og de bliver populære. Svært at tro, men det passer!
Vi fandt podcast, tryk, billeder, citater over det hele.
Selv graffiti. Dit arbejder bliver en nostalgi.
Det hjælper folk med at fordøje verden og alle dens forandringer.
Percy, du inspirerer folk. Det er ret godt, ikke?
Wow! Jeg tager lige en stol.
Hør. Bare... undskyld, okay?
Ja, jeg er mere direkte, end folk normalt er.
Og du håndterer det godt. Flot.
Det er nok pistolen, ikke?
Jeg lægger den. Okay? Sådan.
Pistolen er væk. Kig på mig. Her er jeg.
Percy, jeg overvejede at blive væk.
Tænk, hvis du mødte
ham Garfield-fyren?
- Jeg hader Garfield. - Gør du?
Hvor mange ender tingene på deres egne præmisser
som et nul, og så bliver udødeliggjort?
Ikke mange. De fleste, der har historisk betydning
kan ikke nås, før de dør. Så du er et unikt tilfælde.
Her er, hvad vi gør. Vi kan snakker fem og tilbage.
Mere frem lige nu.
Men jeg får lidt tilbage.
Og vi nedfælder din fortid for fremtiden.
Og så kan du springe ud fra taget,
glad for tanken om at sætte et mærke
på flere måder end én, så at sige.
Undskyld. Men du satte dit mærke på verden
og fik nye sandheder om vores eksistens.
Dem, jeg har talt med, er ret glade for den idé.
Hvordan lyder det?
- Sæt jeg lader være? - Med hvad?
Okay, nej, nej!
Rolig, okay? Alt skal nok gå.
Sæt jeg bare går. Hvad så med din spådom?
- Du må ikke gå. - Hvorfor?
Fordi du skal gøre din del, Percy! Det skal vi allesammen!
Din er at springe ud.
Jeg burde ikke være kommet.
Okay? Det var en fejl. Jeg går nu.
Okay? Jeg lader dig være, så kan du være alene.
Men gør du det,
- når jeg er smuttet? - Nej!
Så er vi tilbage til start! Vent.
DET ER EN LANGFINGER, MEN EN PIK, FORDI DU ER EN PIK
Hvad helvede er det? Nej! Percy!
Hold op!
- Lad være... Undskyld. - Det var dumt, ikke?
- Undskyld. Lad være. - Jeg har ydet ofre. Okay?
Jeg har været forsigtig. Sådan da.
Men du skal ikke ødelæge det.
- Det her skal ske. - Nej.
- Så er jeg ked af det. - Gør det! Skyd ham!
Gud! Jeg kan ikke.
Lort.
Kender du til det spanske aristokrati,
der blev sendt til Sydamerika i 1800-tallet?
Det tror jeg.
Imperiet sendte dem som dets ansigt
for at håndhæve loven og skabe orden, ikke?
Dengang... var det ikke en mulighed at rejse frem og tilbage.
De tog dertil og blev.
De havde selvfølgelig alt.
Alverdens penge.
Land, tjenestefolk og...
Men de kunne aldrig tage hjem.
De havde kun lejlighedsvis kontakt
med folk, der talte deres sprog eller havde samme...
kulturelle baggrund, som de havde.
Stillingen var en stor ære, men også en byrde.
Det lyder ensomt.
Ja, det er det.
Hvad fanden er det?
Hvis din chef kender vinderloddet, så køb det dog.
Teknisk set er et lod fra det sted den dag
vinderloddet. Så vi må købe dem alle.
CASPER RINGER
- og han er ikke min chef. - Okay.
Hvad skal det betyde?
Det er bare lusket.
Du ligger i med en hvid fyr,
som du hopper og springer for? Og tager chancer.
Ved du, hvad han er ude på?
Har du tænkt over, hvad du laver?
Undskyld. Jeg siger det bare.
Ved du, hvad jeg har lavet?
Jeg har bygget et system, Alana.
Mine bookies samarbejder.
Jeg har to kreditkort, der satser automatisk.
Et lesbisk netværk
og et skema til specifikke tider og steder
at købe skrabelodder. Okay?
Jeg har aldrig bygget noget før. Jeg er god. Og tjener på det.
Det glæder mig.
Det er værd at opgive alt for.
Ikke alle kan sælge rige kvinder deres livmodere.
Fødselshjælpere gør mere end det.
Ja, ja! Det er fis! Det er performance.
Ligesom marcherne, protesterne,
alle de uendelige "fællesmøder,"
det var bare for at sige noget.
Det er egofis.
Og jeg er træt af det. Jeg har ikke brug for det mere.
Tillykke.
CASPER RINGER
- Hvad? - Jeg har brug for dig.
- Hvor har du været? - Mig?
- Hør her. - Lige meget.
Kom. Det er vigtigt.
Den bløde virkelighed, ikke? 23 Woods Ave nu, tak.
Okay, jeg kommer snart.
Hør. Du vandt.
Der er du, dit lille svin.
TREDJE SAL, VÆRELSE 302
Jeps, heroppe.
- Tak, fordi du kom. - Hvad sker der?
Der er sket det, at noget ikke er sket.
Så du skal hjælpe med at få det til at ske.
Du er skuffende som tidsrejsende.
Detaljer, tak?
- Hvis sted er det? - Okay. Åbent sind.
Percy, jeg er tilbage!
- Yo, hvad fanden? - Ja, okay.
Der er du. Jeg har en ven med.
- Kan du huske ham? - Hej.
Kender du den mand? Han ville dræbe mig.
- Hvad? - Nej. Hold op, Percy.
Det passer jo ikke. Du prøvede selv.
- Jeg reddede dig. - For fanden. Er det en pistol?
Ja. Ingen panik, okay?
Jeg tager den langsomt frem. Okay? Alle slapper af.
Jeg lægger den på bordet. Sådan. Okay?
Sådan. På bordet.
- Vi løser det. - Hvad?
- Bortførte du ham? - Nej.
Du skal ikke nikke, Percy. Jeg... Hør.
Ikke i folks eget hjem.
- Jo, man kan! - Nej! Tror jeg.
Jeg må tjekke reglerne.
Men uanset hvad, skal han af vejen.
- Nej! - Lort!
- Nej! - Percy... Jeg sagde det!
Han ved det.
Fuck dig! Ikke i orden. Nu er jeg medskyldig.
Hvad sker der, når folk som mig bryder ind i et hvidt hjem?
Der er fingeraftryk over alt.
De fanger mig med en af de der spermpistoler med lilla lys!
Hvad tænkte du på?
Det er ikke min styrke.
Så du må hjælpe mig. Han burde ikke være her.
Det her kunne påvirke os begge to.
- Måske alle. - Og?
- Vil du dræbe ham? - Nej.
Du skal overtale ham til at dø.
Niks.
Jeg prøver at gøre det rette.
Nej, du gør ej.
Du beder mig vove skindet for din fejl.
Jeg besøgte Betty i dag.
- Hun var død. - Vent. Hvad tid kom du?
Før middag som jeg bad om?
Måske lidt for sent.
Når nogen fra fremtiden siger,
at noget er vigtigt, er det vigtigt.
Okay. Måske er det et tegn.
- Et hvad? - Et tegn.
En mulighed? Verden er noget lort, ikke?
Se her. Se ham. Måske kan vi hjælpe ham.
Det er chancen for at sætte et positivt præg.
Så det stik modsatte af, hvad jeg sagde, var kritisk.
Nej! Du ved, tingene går.
Måske går det ikke, fordi du fortalte det.
Måske er jeg løsningen. Det er en løkke eller noget.
Nej, det er ej. Og nej, du er ej. 100 procent.
Der kunne være en løkke.
Nej. Det er der ikke noget, der hedder.
Kan du huske, hvorfor jeg stoler på dig?
Fordi du ikke er vigtig.
Okay? Intet, du gør, vil få konsekvenser.
Men det er godt for mig.
Det er virkelig vigtigt.
Jeg hjælper dig.
- Ja. - Sikke noget lort.
- Vi dræber ikke nogen. - Nej.
Så længe han dør.
Jeg er åben for andre ideer.
Kan vi sende ham nordpå og bede ham om at tie stille?
Nej. Det er for risikabelt.
Så må du foreslå noget andet end mord.
Jeg ved det godt! Bare vent.
CHUCK 13:34 DU ER NØDT TIL AT KOMME
Vi må afsted. Ja. Det er måske smart at smutte.
Vi tager Percy med i min bunker.
- Vi finder ud af det der. - Fuck.
Percy! Du har blokeret døren ved en fejl!
- Hallo. - Vent.
Har han en fastnet derinde?
Hvad er det? En telefon? Percy!
Vi ved, du har en fastnet. Læg på! Vi skal gå!
- Percy Sullivan? - Ja.
Der var du. Jeg er glad for, du ikke er død.
- Er du? - Virkelig.
Jøsses, han ringer til politiet. Vi må afsted.
Hvem taler du med? Ikke politiet?
- Vil du være en helt? - Percy, kom nu!
- Kom nu! Vi løser det! - Beklager.
- Skal vi et sted hen? - Ja.
Her. Tak. Perfekt.
Okay. Lad os gå.
- Er det din bil? - Nej. Kom.
Er det ikke underligt?
Det er bare nogen, der skal tisse.
Tænk ikke på det. Kom nu!
Det dulmer ikke min frygt for, at I myrder mig.
- Det er fint, Percy. - Vi er der næsten.
Vi finder ud af det.
Chuck!
Nå da! Se, hvem der er her.
- Hvad har du lavet? - Mig. Du har gemt
den her sexslave-dragt på min fars land.
Du førte CIA til min dør!
Hvad snakker du om, din idiot?
Percy, nu!
- Fuck! - Nej! Jeg slår dig ihjel, Percy!
- Stasis eller statisk? - Hvad? Er du hjemmefra?
Hej!
- Stasis eller statisk? - Jeg kender ikke koden.
Jeg ved, det er en kode. Jeg kender den ikke!
Hør nu! Alt er okay. Det lover jeg!
- Hvorfor er du her? - Hold op!
- Du havde måneder! Hvad har du gjort? - Intet.
Du må ikke slå.
- Hvordan vil du stoppe det? - Hvad? Jeg ved intet!
Jeg forstår det ikke.
- Nej. - Hvad fanden er det?
Hej!
- Hvad fanden? - Lad være.
Jeg ved, du har en plan. Du har talt om en plan.
- Hvad er planen så? - Jeg kedede mig bare!
- Hvad? - Ja. Kedede mig.
Jeg havde intet derhjemme. Jeg var ensom.
Det ville bare være fedt at se det 21. århundrede.
Ikke så fedt som det 20., men det var interessant...
Jeg fandt portalen ved et uheld.
Og i stedet for at melde det gik jeg igennem den.
Okay? Jeg havde ingen, så jeg gik bare.
Jeg er her, jeg har intet ændret!
Men du bor her i en bunker som en anden terrorist.
Ja, fordi det er uden for systemet. Okay? Jeg er ikke i fare her.
Ingen nærmer sig hans ejendom i årevis,
før nogen opdager en ophobning af ubetalt skat
- og hans lig om et par årtier. - Hvad?
Jeg har ikke talt med nogen vigtig,
der ikke var på vej ud. På nær Holly.
Men hun ved intet og er ligegyldig.
Hullerne og strålingen, du fortalte alle om en plan.
Ja, for så lytter folk.
Så min plan var at more mig.
Og undervejs bevare noget glemt kunst og historie.
- Du ved, samlerobjekter. - Virkelig? Helt ærligt?
Var det planen?
Så forlade hele dit liv og komme her
og bare nosse rundt og samle på lort?
Hvilken psykopat gør det?
Mig.
Utroligt.
Derhjemme havde mit liv intet formål. Jeg kedede mig.
Alt var fint, indtil Percy dukkede op.
Det skulle ikke gå sådan, og jeg prøvede at ordne det.
Men jeg kunne ikke få mig selv til at...
Jeg ved godt, det er et rod, men Holly har intet gjort.
Hvad...
Det er meditationsting fra fremtiden.
Det er New Age. Det er underligt.
Man sætter sig selv i trance.
Vær stille!
Vær stille.
Men at du er her,
betyder, at du traf de samme valg.
- Er vi så forskellige? - Jeg har et job, din lille lort!
Jeg skal være her.
Jeg er vogter for hele distriktet.
Jeg skal stoppe dig.
Nej, for du er ikke terrorist.
Du er... værre.
Jeg skal ikke stoppe dig, fordi vi ærligt troede,
at ingen så dumme ville eksistere.
Jeg ved, det er et rod. Men vi kan løse det.
Det kan vi. Chuck har hørt lidt, men se ham lige.
Han har ingen venner.
- Fuck dig! - Jeg siger det bare.
- Hvad? Ham der? - Hej!
Jøsses.
- Så du er ikke terrorist. - Nej. Hvorfor slår du folk ihjel?
Det er da værre, end jeg har gjort.
Hvorfor? De dør jo allesammen alligevel.
- Øh? - Konvergensen genstarter verden,
så stort set alt før det,
der ikke direkte påvirker det, er...
helt irrelevant.
Men det er først om lang tid, ikke?
Ynkeligt.
- Hvad er Konvergensen? - Hvorfor leve i usselhed?
Hvorfor?
Og følge alle de små regler og opførsel,
der intet andet ændrer end at gøre dig utilpas?
- Jeg kan godt lide det. - Det er næsten kært.
Vidste du, at vores ledere ofte bruger portalerne?
De rigtige. Ikke den ynkelige anomali, du fandt.
Mange ledere trækker sig tilbage til før Konvergensen
og lever livet i luksus.
Faktisk bor lederen, der hyrede mig, i et spansk slot
- og sårer folk for sjov. - Sæk! Hvad er Konvergensen?
Okay. Om 53 år, over en periode på otte måneder,
oplever planten samtidige megajordskælv
og en solstorm,
der udsletter digital information og satellitter.
Befolkningstabet samt manglen på kommunikationsnetværk
og en allerede skrøbelig offentlig tillid til autoriteter
fører til global opstand og de fleste regeringers fald.
Milliarder dør.
Men i sidste ende, når fiaskoerne, parasitterne
og klynkerne er skyllet bort,
kommer de vigtige tilbage fra deroppe og dernede
og finder en måde at leve i paradis som tiltænkt.
- Vidste du det? - Jeg mener...
Ja.
Det er så længe siden, okay?
Du ser det ikke.
Jeg måtte bare holde tingene, som de skal være.
- Gud. Fuck jer begge to. - Holly, hold op. Vi løser det.
- Hvad så nu? Dræber du os? - Tja.
Der er bedre muligheder.
Vil du ikke stoppe det,
så er alt det her forgæves, hvilet er irriterende.
Men du behøver ikke dø. Jeg har været...
lidt ensom på det seneste.
Min terapeut er lort,
og jeg kunne godt bruge nogen hjemmefra at tale med.
Hvis du havde været terrorist, havde jeg dræbt dig allerede.
Men en idiot, en taber?
- Det kan jeg arbejde med. - Jeg mener...
Jeg ved, det holder hårdt lige nu.
- Men vi kan nok blive venner. - Ja. Det ville jeg gerne.
Der er jo...
Vi har en forbindelse.
Men vi har...
Men en mindre hæmsko.
- Holly. Lad hende hellere gå. - Hvad? Nej, ikke nu.
- Lort. - Nej.
- Kan du se? - Hej!
Det er lige meget, om hun forsvinder.
Men nu hvor hun ved det, må hun ikke leve.
- Nogen af dem. - Åh, gud.
Realistisk er der kun 120 mennesker,
der kan gøre en forskel, men jeg er grundig.
Undskyld mig.
- Den havde jeg glemt! - Skyd hende, Percy!
- Nu! - Bare lad mig gå.
- Jeg er ligeglad med dem. - Hvad?
Fuck!
Er det ikke uhygiejnisk, at alt er metal?
Det er så primitivt.
Jeg kan næsten mærke den korrodere.
Den er gammel.
Men den er stadig underligt tilfredsstillende at holde.
Stille.
Hallo? Jeg kan høre jer.
- I behøver ikke lade som om. - Er du alene?
Helt alene. Stasis eller statisk?
- Øjeblikket er mit. - Åh, godt.
Jeg kommer ned.
Hvad fanden?
- Hvad? - Hvad helvede?
- Hej, venner! Længe siden. - Er det mig?
Lort, lort, lort!
Det kunne jeg mærke.
Lort! Hold op!
- Holly! - Jeg har den.
- Hvad skal jeg gøre? - Bare stik af.
Nej!
Det er kært.
Du skal mene det.
Lort.
Hej!
- Nej. - Fuck dig, strisser.
- Du gjorde det! - Hvor er det klamt.
- Gud. Det var fantastisk. - Fuck.
Er du okay?
Holly, er du okay? Der smutter han.
Ses, Perce! Det er lige meget nu, ikke?
Det er bedst.
Hjælper du...
Ville du ikke fortælle om apokalypsen?
Det er ikke mit job.
- Jeg kan ikke... - Jøsses!
- Er vi okay? - Ja!
- Tak for redningen. - Intet problem.
Godt, vi ikke eksploderede,
da vi så hinanden.
- Hvor er Percy? - Smuttet.
For fanden! Lort!
Holly, du skal fange ham.
Fuck ham. Lad ham fare vild i skoven.
Holly, det er Konvergensen. Den skyldes ham!
Den skyldes os! Det er tidsløkken!
Se! Jeg sagde det jo!
Det er derfor, jeg er her.
Du skal dræbe ham.
Hvad? Det kan jeg ikke.
Han er skyld i milliarders død.
Han sigtede på dig!
- Vågn op! - Holly, jeg ved ikke.
Det skal være dig. Jeg har svigtet to gange.
Det bliver ikke vigtigere.
Vi er ikke færdige. Jeg er vred på mindst en af jer.
Holly, du behøver ikke!
Afsted, Holly.
- Du gør ham ikke noget, vel? - Ikke i min interesse.
Han er mig.
Held og lykke!
Vent!
Tænk, at det lykkedes.
Se lige. Det vækker minder.
Sikken tur!
Det er tydeligvis planlagt,
men du skræmmer mig. Hvad sker der?
Du har ret. Det er længe. Men ikke mig. Os.
Første gang gik galt.
Nej!
Efter Doris dræbte Holly, fik Percydrengen nosser.
Han stoppede hende. Hun undervurderede ham.
Ligeså gjorde vi.
Men han lod ikke mig gå.
Han hørte nok til at stoppe Konvergensen.
Han holdt mig, os, her i årevis.
Han så sig selv som en slags revolutionshelt.
Han havde vores noter. Og adgang til Doris' ting.
Jeg fortalte alt
om fremtiden, indtil det ikke skete.
Det er den slags spørgsmål, der stopper vores samfund...
Han ændrer det. Han taler med folk, rusker op i nok lort.
Han ændrer alt. Hvem ved nu, hvad der vil ske?
Det tog længe nok at finde på en flugt.
For sent til at stoppe ham, men jeg kunne tage tilbage.
Jeg kunne huske koordinaterne til den første portal.
Det var ikke let. Og så ventede jeg i en måned.
Det var en skidt tid.
Men så...
Landede to år før, vi kom første gang.
Ikke så belejligt, men ret godt.
Tid til at sikre, at vi ikke afbryder Percy.
Og at han gør, hvad han skal.
Utroligt.
Men her er sagen. Selv med en plan, er det længe at vente.
Jeg vidste nok til at etablere mig.
Så for at slå tiden ihjel, kastede jeg mig ud i hedonisme.
Det var nu et par gode år.
Måske gik jeg lidt over gevind.
Hvad dag er det? Søndag?
- Nej, det er sgu mandag. - Fuck! Nej! Bare gå!
Ja, jeg kvajede mig. Min hjerne var stegt.
Endda på det forkerte tag.
Lort!
Nå, der er han.
Gør det! Skyd ham!
Gud! Jeg kan ikke.
Gud, hvad er der galt med mig?
Seriøst? Ødelagde vi anden chance?
Hvordan gik det så galt?
Jeg ved det godt, okay? Tro mig.
Og vores næste krydspunkt
er først hernede.
Men det skulle først ske om tre år.
Hvad?
Første gang jeg kom, nægtede Percy at dø,
Holly overtaler mig til,
at han burde bo hernede,
hvilket jeg accepterer.
Men Doris finder os stadig.
Hun sporer os på grund af strålingshullerne.
Ja, der. Den lille gave fre fremtiden?
- Det giver bagslag. - Vent, men så...
Jeg kunne ikke vente tre år.
Sæt jeg kvajede mig igen? Nej.
Jeg lærte meget om Doris som Percys gidsel.
Hendes nummer.
Hvad fanden er det?
Det virkede!
Da jeg fik jer herud, gik alt, som det gjorde før.
Stasis eller statisk?
Så tidslinjen absorberer bare forandringerne og rykker videre.
- En blød klump. - Fascinerende.
Du kunne redde mig tidligere.
Se mig. Hun tæskede mig i en halv time.
Jeg er heller ikke for smuk.
Jeg fandt modet til det. Det er et stort øjeblik.
Og hvorfor lod du Holly...
Hvor skal du hen? Befri mig da.
Holly skal have mere tid.
Så hun dræber ham.
To fluer med ét smæk.
- Hvad? - Jeg har kontaktet politiet.
Så Doris havde ret. Holly er en løs ende.
Og hun er ligegyldig.
- Ligegyldig? - I det store billede.
Jeg kan nu godt lide hende.
Men det vigtigste er, at vi ikke bliver anholdt.
Og at Percy dør. Det forstår du nok nu.
Så Holly dræber ham,
politiet anholder Holly. Det er planen.
Forfærdeligt.
Jeg måtte leve med hendes død.
Jeg så det, okay? Forfærdeligt.
Ét af flere uønskede minder.
Nu bliver hun da kun fængslet.
Percy er ude af billedet,
fremtiden reddet. Holly er væk.
Surt, men intet tab. Og så er der os.
Du ved, vi ikke trykker på aftrækkeren.
Vi er for svage. Men jeg tror, at Holly kan.
Ellers må vi prøve igen.
Og én ting til.
Vi kan ikke være to. Det er sært.
Og vi har talt sammen for længe nu.
Det giver ingen mening. Så en af os må væk.
Jeg har stemt på mig. Bare det ikke gør ondt på dig.
Måske mentalt.
Men det er bedst. Tænk ikke på det.
Du bør ikke se det, men det er for sent.
Held og lykke. Vær bedre! Godnat!
Nej!
Fuck! Lige foran mig! Du... Fuck, jeg er en idiot!
Ødelagt for livet. Det kræver terapi.
Fuck.
Holly! Vent!
Det er okay. Vi stopper det.
Holly?
- Holly! - Nej, stop!
- Gå din vej! - Nej, det er okay!
Vi skal nok løse det.
Beklager forsinkelsen. Men vi snakkede.
- Holly, han skal dø. - Gud!
Nej, det er okay. Vi har talt om det.
Og han starter ikke Konvergensen.
Vi sørger for det.
Det er pointen, okay? Han stopper den!
Han ødelægger fremtiden. Det skal ske.
Nej, jeg stopper intet. Jeg sværger.
For fanden, Percy! Jo! Det skal du!
- Hvad fejler du? - Hvad fejler du?
Du ved jeg, det vil fungere.
For hvem? Måske kan vi gøre noget.
Uden at dræbe milliarder.
Jeg dræber dem ikke. Det er ikke min skyld.
- Ikke mit ansvar. - Du er en parodi af en hvid mand.
Jeg har lige været igennem meget eksistentielt dystert.
Og jeg har brug for hjælp.
Tag nu ansvar!
Okay, fint. Undskyld.
Det går ikke uden indgriben.
Det er sgu livets princip.
- Stop! - Hej! Lad være.
Vær nu sød.
- Det er bedst. - Stop!
Åh, gud! Fuck! Casper!
Jeg gør ikke noget!
Vent! Fuck.
Det er ikke ideelt.
Hold kæft!
Hvad laver du?
- Jeg presser. - For meget.
- Okay. Lort. - Bare rolig.
- Det er lige meget. - Nej!
Det er ikke så slemt. Måske er det nuet.
- Det føles sådan. - Ti nu stille, okay?
Vi må afsted. Kom.
Nej. Kom. Op, op.
- Mit ben. - Du er tung.
- Ja. - Okay.
- Kom så... Fuck! - Jeg kan ikke gå!
Gå. Hold nu lige kæft, okay?
- Jeg er fra fremtiden. - Det ved jeg godt.
FLERE MÅNEDER SENERE
LYT TIL MIG, ELLER VI DØR
Men på trods af forlæggerbranchens skepsis
har hr. Sullivans bog allerede fået så meget omtale
for hans overraskende nøjagtige forudsigelser.
Nogle online kalder ham endda
potentielt den vittigste politiske tegneseriekunstner i det 20. århundrede.
Så jeg er stolt af at præsentere hr. Percy Sullivan!
Hej, Percy!
- Flot tørklæde. - Her.
Det er alt fra hendes lejlighed. Tag det.
Jeg beder bare om aldrig at se dig eller ham igen.
- Tak, Percy. - Jeg gør min del, ikke?
Ved at sige sandheden og hjælpe med min kunst.
Vil du redde verden? Værsgo.
- Ti, ni, otte... - Her kommer det!
- ...syv, seks... - Fem! Nej?
- Fem, fire, tre, to, én! - ...fem, fire, tre, to, én!
Godt nytår!
GODT NYTÅR
Alt er stadig fint. Jeg vidste det.
- Hej. - Der er du!
- Gik jeg glip af det? - Ja. Så tæt på!
Det er ligesom sidste års.
De tæller ned fra ti
- og siger "godt nytår!" - Ja.
- Hvordan har Percy det? - Okay.
- Vi fik endda en kopi af hans bog. - Wow.
- Ja. - Er den god?
Den stinker ærligt talt.
- Gør den? - Ja.
Men den forudsiger fremtiden.
- Så det har han da. - Det kan du selv gøre nu.
Har du alt til at stoppe det?
- Det ved jeg ikke. - Hun sagde, at...
at måske 120 mennesker kunne gøre noget.
- Jeg ved, hvor de bor. - Se lige dig!
Du har vendt dit liv.
Vi mødtes, mens du åd mit affald.
Sandt. Det glemte jeg. Gud.
Hvordan ved vi, om det er stoppet? Hvad sker der?
Sikkert en slags paradoks, der sluger virkeligheden.
- Eller måske intet? - Ja.
Måske sker der intet. Det lyder faktisk godt.
- Er du sikker på det her? - Ja. Jeg er født til det.
Gud. Ja, det skal være sådan.
Jeg kommer fra tid til anden.
Jeg klarer mig. Der er en plan. Jeg er jo fra fremtiden.
Måske har I hørt om Holly og hendes arbejde.
Det håber jeg. Det er nok meningsløst, men hun har ret.
Det er værd at prøve at forbedre ting. Fremtiden er skrevet,
men måske bør den ikke.
Vi omskriver jo tit fortiden, hvorfor så ikke fremtiden?
Holly! Alle er her. Kontrolposterne er låst.
Bilerne er lastet. Alt er i stilling.
- Næste træk? - Så redder vi sgu verden.
Men har I spørgsmål eller bekymringer, hjælper jeg gerne.
Læser du dette, ved du, hvor jeg er.
Jeg er lige her.
- Hallo? - Hej! Ja, hej. Stasis eller statisk?
Stasis eller statisk?
- Øjeblikket er mit. - Perfekt. Godt.
Gud. Vi fulgte dit signal,
og vi har brug for at snakke.
Okay, øjeblik.
Tak. Gud. Mange tak.
Tak.
Hej!
Tekster: Plint Oversat af: Anders Langhoff