Downloaded from YTS.MX
PŮVODNÍ DOKUMENT NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Žádám opravdovost,
vaši erotickou sílu
a procítěnou touhu.
Fakt se o to snažte.
Odkryjte i to, co je těžké ukázat.
Bude vás to provokovat a budete se tomu muset poddat.
Děkuju ti, že jsi šla jako první.
Pokud přemýšlíte o společnosti, ve které žijeme,
vidíte, že ženy jsou uvězněné v mužské kultuře.
Existuje tolik globálně zneužívaných žen.
Sexuální představy, znásilňování a ničení ega.
Ženy v sobě nosí spoustu hanby,
protože jejich tělo nevypadá tak jako to na obálce časopisu.
Najděte smyslnost svého těla.
No tak! Ještě víc!
Pořádně předveď boky!
To, že se někdo obléká nebo vypadá sexy
ještě neznamená, že vás zvou do postele.
Potlačujeme ženskost skrytou uvnitř
a ženský erotismus držíme na uzdě.
Je načase, aby ženy odhalily svou sílu.
Teď nadešel ten správný čas!
Způsob, jak se odhalit, vede přes pohyb.
Věřím, že postavit se k tyči a odhalit ji v novém světle,
napomáhá osobní rekultivaci ženského těla.
Rády mluvíme o tom, jak jsme pokrokové,
ale když přijde řeč na tanec u tyče,
hned vás napadne místo, kde muži kouří doutníky, popíjejí
a ženy za peníze tančí.
Ale to je jen část pravdy.
Pole dance je světem tyčí.
Pole dance je umělecký tanec u tyče
pole fitness
nebo pole sport.
Každému sedne něco jiného.
Je to cesta k růstu a sebepoznání.
Chtěla jsem znovu nabýt sebevědomí.
Bojuju za to, abych ženám pomohla získat zpět jejich identitu.
Když vstoupíte do mého světa,
je to jako byste se ocitli v ženském klubu rváčů.
A pokud sem jdete kritizovat, vyvedu vás.
Zlato, tohle není pro poseroutky.
FONTANA, KALIFORNIE
Dobré ráno.
Je mi 50 let.
Jsem matka dvou dětí.
A taky jsem vdova.
Teď to bude rok a osm měsíců,
co mi zemřel manžel.
A je to.
Kdo mě zná, tak ví, že jsem aktivní,
lítám všude,
pořád mám co na práci.
Ztráta manžela…
S jeho odchodem ve mně mnohé uhaslo.
Jsem schopna jít do práce, postarat se o své zákazníky,
dokážu pečovat o obchod.
Jen ale usednu do auta,
všechno utichá.
Život se zastaví.
Jídelní stůl v současnosti není jídelním stolem.
Je zaplaven složenkami.
Všude panuje temnota.
Terry nebyl jen mým manželem, ale i nejlepším kamarádem.
Byl to nevlastní otec mých dětí.
O to všechno jsem přišla
během jediného víkendu.
Musím žít tak, abych byla šťastná.
Proto jsem se rozhodla zkusit S Factor.
Nakoukla jsem do žádosti,
pak ji zase zavřela a nechala být.
A něco mi říkalo: „Vrať se k tomu, podívej se, o co jde.“
SHEILA, ZAKLADATELKA
Stala jsem se tváří hnutí.
Herečka Sheila Kelleyová
založila S Factor, žhavý trend fitness v Hollywoodu.
Napsala jsem knihu. Byla s firmou v pořadu Oprah Show.
Sheila Kelleyová nám znovu přišla ukázat, jak se tančí u tyče.
K tomu napomohla má žákyně Teri Hatcherová,
která to v Oprah předváděla.
Je to hodně o odhodlání.
Ve třídě máme všechny typy žen.
Nejde o to líbit se, nebo být sexy.
Jde o to nalézt ve vlastním těle dostatek pohodlí a sebevědomí.
Martho, tak pojď!
Proč se to jmenuje S Factor?
S Factor je pojmenování po křivce ženského těla.
Zakřivení ženského těla připomíná písmeno S.
Na rozdíl od mužského, které je spíš do tvaru H.
- H? Tak díky moc! - No…
Ženy jsou jako S!
Muži jako H.
Pane bože!
Věděla jsem, že své snahy musím oprostit od mužského vnímání.
Popisovala jsem to jako fitness,
takže vás to dokáže perfektně vyrýsovat.
S Factor je ale ve skutečnosti
životní styl vytvořený pro ty, které se ztotožňují s ženskostí
a smyslným pohybem chtějí docílit odblokování těla.
Naučíme vás, jak se můžete přenést do lepšího světa.
Dobře.
Jedno mi bylo jasné:
„Musím to věnovat ženám. Chci to věnovat ženám.“
STUDIO S FACTOR, LOS ANGELES
Tohle vyplňte a přineste mi to zpátky.
Tady máte pero.
DO S FACTORU PŘICHÁZEJÍ NA ŠESTIMĚSÍČNÍ KURZ
ŽENY VŠECH VRSTEV
Dobře, tak to máme. Paráda. Díky.
- A ty jsi? - Evelyn.
- Já Patty. - Patty.
- Těší mě. - Mé prostřední jméno je Evelyn. Violet.
- Violet. - Těší mě.
- Přijíždím až z Fontany. - Je to daleko?
Mým přáním je vylézt na tyč.
Budu ráda, když na ni jen vylezu a ostatním zamávám.
No, asi moc mávat nebudu… Ale hlavně se tam vyšplhat.
Evelyn.
- Já jsem Ava. - Avo.
Elizabeth.
Tady stačí podepsat iniciálami.
Nejsem vůbec pohybově nadaná.
- To nemusíš. - Super nemehlo.
Na taneční hodině jsem nebyla od třetí třídy.
- Přesně. - Jsme na tom stejně.
Vlastně ani nevím, co očekávat.
- Jo. - Chápeš?
No, bude to zajímavé.
Ahoj!
Jak se máte?
Dobře!
Jste nervózní?
- Jo. - Jste sakra statečný holky.
Požádám vás, abyste si boty nechaly tady.
Tak pojďte. Věci si dejte na lavičku.
Stáhnout vlasy, sundat brýle a pak si sedneme dokolečka.
To je ale dav!
ZAČÁTEČNICE, 1. LEKCE
Představuju vám Ali,
která mi s cvičením pomáhá.
Jmenuju se Sheila a mým životním posláním
je pomáhat ženám znovuobjevit jejich integritu.
Takže nás čeká šestiměsíční pouť,
na které se za pomoci smyslného pohybu propojíme se svým tělem.
Zároveň jedna druhou poznáme,
přestože o sobě v tuhle chvíli nic nevíme. Chce to pocit bezpečí.
Proto tu nejsou zrcadla a nikdo vás nebude soudit.
Povězte mi své jméno, odkud jste a co od toho očekáváte.
Kdo chce začít?
Co očekávám.
Přistihla jsem se, že se přestávám dívat do zrcadla,
především na tuhle oblast.
Stydím se za to, že přibírám.
Neexistuje den, kdy jsem si připadala sexy,
nebo okamžik, kdy bych se smířila se svým tělem.
Odjakživa jsem taková uličnice.
Nikdy mi nedošlo, v čem spočívá podstata ženskosti.
Doufám, že to tyhle lekce změní a že se začnu mít ráda,
protože bůh ví, že to tak není.
Nedávno jsem ztratila manžela. Už je to rok a půl.
Takže tohle je pro mě velká věc.
Chci být zase přitažlivá,
i vůči sobě samé.
Hodně jsem toho opustila
a chi to zase zpátky.
- Jo! - Pojďme na to.
Začneme?
Má přítelkyně do té fáze dospěla,
otevřela se a objevila v sobě něco jako bohyni.
Tak si říkám: „Taky bych to tak chtěla mít.“
Mám tři děti a nejmladšímu je 21 let.
Takže mám pocit,
že mateřství je pro mě uzavřená kapitola.
Jestli se do toho nepustím hned, už to neudělám.
Zatímco hlava natáčí celé tělo doleva…
Každá jiná žena mi připadá atraktivní.
Říkám si: „Ta je hezká!" O sobě to ale říct nedokážu.
Chtěla bych najít sebevědomí,
připadat si sexy a neshazovat se ve srovnání s ostatními ženami.
Rozhlédnu se a vidím, jak jste všechny hezké.
Jak mezi vámi vypadám já?
- Takže… - Na něco se tě ptala.
- Jak vypadá? - Jo. Jaká ti připadá?
Jsi fakt kočka!
Každá žena přicházející do studia si přináší
kousek něčeho, co bylo utlumeno.
Ve světě dochází k neuvěřitelnému odsuzování všech, kteří mají nadváhu.
CVIČITELKA
Prošla jsem si obdobími ve stylu:
„Tohohle máš moc, tamhletoho taky, tohle nemáš vůbec.“
Jako malé holce
mi táta
říkával „Hotdog“.
Byla to přezdívka.
Maličkost, která mě deprimovala.
Vyvinula jsem se brzy a ostatní si toho začali všímat.
Kvůli tomu, čím mě obdařila příroda, mě nazývali courou.
Uzavřela jsem se do sebe,
protože jsem nestála o hodnocení ani nadávky.
Proč by boubelka, nebo dokonce štíhlá žena s celulitidou,
neměla být milována a nemohla být
hezká?
Naučím vás chodit stylem S Factor.
CHŮZE „S“
Promenáda začíná tím, že středem táhnete palec u nohy
odzadu dopředu tak,
aby se celé tělo podélně ploužilo.
Vypnete hruď, lopatky tlačíte dozadu.
Zatáhněte břicho, to napomůže prohnutí.
Nemějte obavy.
Nemusíte chodit v jedné řadě. Nikam nejdete,
jen si vychutnáváte pohyby.
To je smyslem.
Pokud ženě připadá,
že nemůže tancovat, protože si přijde nemotorná a neohrabaná…
Jo!
…tak je to nesmysl, protože zde se nejedná o tanec do rytmu.
Ne, jde jen
o vyplavení hluboko zakořeněných bolístek
a traumat z těla.
Tak kdepak máš křivku?
Kde máš…
Dáš mi ty brýle?
Děkuju.
- Nic nevidím. - To je super.
Vytoč bok. Pořádně ho vytoč.
Prohrábni si vlasy. Tak.
Skrývá se v tobě divoška,
kterou už dál schovávat nechceme.
Jak to uděláme?
V polovině roku 2015 mi objevili sžíravý vřed.
Takže bylo evidentní,
proč jsem byla celkově ztuhlá.
Chcete chodit a nejde to,
chcete uchopit hrnek
a prostě
to nesvedete.
Začala jsem si uvědomovat pohyb
a chtěla o něm vědět víc.
Já žádnou převratnou historku nemám. Jen jsem chtěla zkusit pole dance.
Je to něco jiného, nového.
Chci se hýbat.
- Pro mě je to otázka transformace. - Jo, chápu.
- Dobře. - A je to intenzivní. Jo.
Říkám si: „Na co jsem se to dala?“
To uvidíš. Vydala ses po zatraceně trnitý cestě.
Neměla jsem strach. Teď ale trochu mám.
Budete se vzájemně podporovat, abyste to nevzdaly.
Dostaví se emoce. Stejně tak strach.
Budete se hodnotit.
S tím se musíte poprat.
- Budete to chtít vzdát. - Jo.
Napadne vás, že je to až moc intimní.
Že je to hrůza.
A pokud prokážete pevnou vůli, budete pokračovat
a změníte se k lepšímu.
Když se do toho opřete,
budete v pohodě a ocitnete se v úplně jiném světě.
Požádám vás, abyste se rozhlédly,
vybraly si jednu z vás a pak na ni ukázaly.
Máte všechny někoho?
Pověz mi něco. Vůbec nic nevidím.
Dívá se na ni někdo?
- Budeš moje holka! - Zvedni ruku. Bezva.
Po dobu kurzu to bude vaše zrcadlo.
Bude vás mít na starosti
a obě si vytvoříte pouto.
LOS ANGELES, KALIFORNIE
Nikdy jsem nehodlala a ani nezamýšlela stát se
zakladatelkou firmy, která by se věnovala ženským záležitostem.
Tak.
A je to.
TANEČNICE OD MODRÉHO LEGUÁNA
Připravovala jsem se na film, ve kterém jsem hrála striptérku.
Pole dance mi učaroval.
Bylo úžasné cítit tu neskrývanou ženskost.
Pokud vás někdo neustále uráží
a diktuje, co máte nebo nemáte dělat se svým tělem,
hromadí se to ve vás a začnete se obviňovat.
Se sebepoškozováním mám velké zkušenosti.
Diagnostikovali mi anorexii.
Pořezávala jsem se.
Tenhle životní styl a návyky
mě nutí vyrovnat se
se vším, co mě činilo nesmělou,
odsuzující, co mě zkrátka táhlo dolů.
Jednoho dne
jsem odvezla syna do školky
a někdo mi zaklepal na okýnko.
Nějaká maminka, kterou jsem ani neznala.
Říká mi: „Prý tančíš pole dance.“
A já na to: „Jo,
skoč si pro 15cm jehly a stav se u mě doma.“
Tak jsem začala učit.
Tak.
Hotovo. Pojďte si sednout.
Děti se nevyhnuly složitým situacím,
protože jejich máma má v domě tyče.
Rodiče svým dcerám zakazovali k nám chodit,
protože si mysleli, že jde o striptýzový klub.
To jsme potřebovali.
Můžeme takhle začínat pokaždé?
MĚSTO NEW YORK, NEW YORK
Nakonec jsem otevřela studia v Chicagu, San Franciscu,
Los Angeles, Houstonu a New Yorku.
Když jsem začínala…
STUDIO S FACTOR, NEW YORK
…pocítila jsem svobodu a uvolnění.
I když jsem nebrečela doopravdy,
každý tanec byl projev pláče.
Přepadaly mě chmurné myšlenky.
Rozpadl se mi vztah.
Byla jsem fakt zdevastovaná.
Napadalo mě: „Je mi 38, nikdy se nevdám a ani nebudu mít děti.
PODNIKATELKA, POKROČILÁ TANEČNICE
To se mi nikdy nepoštěstí.“
Chtěla jsem se znova propojit sama se sebou.
Byla jsem dost sklíčená.
Chtěla jsem se cítit smyslněji a víc sexy.
Když jsem začínala,
tak jsem se především začala dobře cítit ve své kůži
a v těle pocítila smyslnost.
Nevěděla jsem, že to může být hlubší.
Obě erotické energie se mezi sebou perou.
Mezi touhu a oheň
se vmísí strach, který vás drží zpět.
Nastává velké očekávání.
„ČTENÍ TĚLA“
Chci, aby očekávání přineslo touhu.
Nenechte touhu dřímat v pozadí.
Jako černoška v práci narazíte
na tolik věcí,
které vás rozčílí.
Stigma rozzlobené černošky mám v sobě tak hluboce zakořeněné,
že se na to budu muset zaměřit a dostat pod kontrolu.
Víte totiž, že to lidé tak vnímají
a že s vaší zlobou není něco v pořádku.
S Factor by mohl být dobrým místem, kde se s tím dá pracovat a odhalit to.
Do S Factoru chodím už asi osm let.
Je to hodně o hloubce vztahů,
které tady ženy mezi sebou mají.
Nejdřív jsem pole dance pojímala jako hodně samotářskou aktivitu.
Pak jsem přišla na to, že jsme jedna velká všeobjímající se rodina…
ZÁVODNICE
…která se mnou slaví veškeré úspěchy.
Pole dance je jedinečný obor, protože ho vybudovaly ženy.
Původní zakladatelky pole dance studií byly absolventky S Factoru
nebo striptérky, a ostatní se od nich chtěly přiučit.
Tohle kreativní odvětví se šíleně rozmáhá,
protože všechno stavíme na myšlence:
Jak vám pole dance může být prospěšný po zbytek vašeho života?
Jak se díky sebevědomí vštěpovanému při pole dance
cítit mimo studio silnější a výraznější?
A právě to je na pole dance hodně přitažlivé.
SAN FRANCISCO, KALIFORNIE
Jsem soutěživá.
Vždycky chci vyhrát a tak to prostě je.
Taky jsem právnička.
Momentálně poskytuju bezplatnou pomoc rodinám.
Můžete tančit a k tomu být právnička. Není to super?
Všeobecně jsem známá,
jak tomu v oboru říkáme, jako šejdířka.
Na sociálních sítích uvádím spoustu triků. Učit triky mě moc baví.
Za pět týdnů budu soutěžit na šampionátu Golden Gate Pole.
Smyslem mého soutěžení je odjakživa touha vyprávět příběhy.
Můžu prostřednictvím těla vyprávět příběh, kterému dost věřím
a který se může týkat i ostatních?
Po první taneční hodině pole dance
jsem si říkala: „To bude fakt bezva koníček.“
Já vám nevím.
Možná za to mohla ta elektrizující, magnetická ocelová tyč.
Jen jsem se jí dotkla, napadlo mě:
„Páni, tak tohle se mi bude líbit.“
Když jsem na tyči, doslova lítám.
Lítám si. To je šílený.
Před pěti lety bych v životě nevěřila, že něco takového svedu.
- Amy, myla sis ruce? - Ano.
AMY, SEDM LET
Tak fajn.
Tady tě máme. Mluv na něj.
Ahoj, Nicku!
Jsem nejstarší ze sedmi dětí.
Byla jsem vychovávána v mormonské církvi.
Projevovat sexualitu jako mormonská žena bylo něco,
z čeho naskakovala husí kůže.
Předstíráte, že vaše sexualita neexistuje.
A když narazíte na situaci, kdy se s ní setkáte,
začnete se modlit a žádáte o odpuštění.
Kvůli té touze uvnitř těla
jsem se považovala za špatného člověka
a styděla se za svou sexualitu.
Je to opravdu skutečné? Je to něco, čemu se dá věřit?
Když jsem začala tancovat, nikomu jsem o tom neřekla,
protože v tu dobu to ještě byla undergroundová záležitost.
Chci žít v době,
kdy po zjištění, že dělám pole dance,
nebude první otázka znít: „Ty jsi striptérka?“
Přeju si, aby říkali: „Prý je to těžký, ale super.”
Jo! Paráda!
FEMINISTKA TANČÍM POLE DANCE
Vlastním San Francisco Pole and Dance.
Vytvořila jsem prostředí, do kterého může přijít kdokoli,
aniž by se za pole dance musel stydět.
Ať už cvičenci skrývají cokoliv, můžou na to při příchodu k nám zapomenout.
Pokud mají bříško, tak ať ho mají.
Nemáme na sobě moc oblečení, abychom lépe přilnuly k tyči.
Pořádně, až nahoru.
Říkávám jim:
„Vím, že se většinu života za své tělo stydíte,
ale i tak se vysvlékněte
hezky do bikin
a pojďte se postavit před ta zrcadla.
Chci, abyste si vyzkoušely něco nového,
přestože vám to asi moc nepůjde.“
To je na úvod pěkná nakládačka.
Dneska vám ukážu pár fíglů.
Popracujeme na tom
a při tanci si zvyknete na jejich používání.
A obličej!
Hruď!
Břicho! Boky!
A pak zastrčíte boky. Posaďte se do toho,
přitáhněte obličej k tyči.
Tlačte rozkrok směrem k zemi.
Přihlásil jsem se na hodiny sexy choreografie,
protože jsem si sexy nikdy nepřipadal.
Rád dělám věci, které mě děsí. Přísahám, že tohle mě děsilo.
Ještě si ten cvik zopakujeme.
Jedna, dozadu. Dva, dozadu.
Nadhoz a dolů…
Jde ti to. Jsi zatraceně dobrej! To bylo skvělý!
Na pole dance je zajímavé, že pomáhá, především ženám,
znovu navázat kontakt se svým tělem.
Tak, uděláte následující.
ZAČÁTEČNICE
Chytnete se dominantní rukou.
Při chůzi zůstanete krásně prohnuté
a druhou rukou uzavřete dveře.
Pak se protočíte.
SVĚTLUŠKA
Chápete?
Vnímejte tyč, jako by to byl rámeček k uměleckému dílu vašeho těla.
Tyč není to hlavní.
Pocházím z Ohia.
Jako malá jsem dělala gymnastiku. To byl můj život.
Když jsem byla mladší, byla jsem opakovaně sexuálně zneužívána
nechvalně proslulým lékařem gymnastického olympijského týmu Larrym Nassarem.
To ale byla jen jedna z věcí, kterou jsem v sobě dusila.
Celý život jsem dělala, jako by se nic nestalo,
ale pořád to bylo ve mně.
Musím si chvíli vydechnout.
- Jenže tohle… - Nemusíš pokračovat.
- Prostě to nech být. - Dobře.
S gymnastikou jsem začala ve dvou letech a zamilovala si ji.
Okamžitě jsem se chtěla stát olympioničkou.
Vzpomínám si na olympiádu v Atlantě v roce 1996,
kde si Kerri Strugová zlomila nohu.
To byla velká událost.
Dobře, Meg.
Všeho jsem se vzdala.
Neměla jsem přátele ani žádný společenský život. Nic.
Jo! Dobrá práce, Meg!
V 15 letech jsem skončila se třemi chronickými zlomeninami páteře.
Jako gymnastkám nám trenéři říkali:
„Bez bolesti to nejde. Potlačte to.“
Tak jsem zaťala zuby a s těmi zlomeninami cvičila šest měsíců.
Kvůli křečím jsem vůbec nemohla chodit.
Moje tělo bylo celé ztuhlé, protože se snažilo bránit.
Navštívili jsme pár doktorů.
Nemohli na nic přijít,
takže když jsme narazili na Larryho Nassara, který věděl,
v čem je problém, bylo to jako dar z nebes.
Byl to vyhlášený doktor.
Navštěvovaly ho všechny, ke kterým jsem vzhlížela.
Když si Kerri Strugová zlomila nohu,
ruku jí podával Larry Nassar,
což si málokdo uvědomuje.
Začal s masáží, až se propracoval k vnitřní straně stehen.
Pak mámě znesnadnil výhled tím, že si stoupl mezi nás.
Jednou rukou pokračoval v masáži
a druhou do mě surově strkal.
Bylo to nepříjemné. Bolelo to.
Pokaždé jsem tam odsud odcházela rozbolavělá.
Nešlo to nevnímat.
Od prvního dne jsem věděla, že něco nehraje,
ale měla jsem strach.
Byla jsem vyděšená.
Bála jsem se něco říct.
V tu dobu jsem tu část svého těla ještě neznala.
Uplynulý rok byl příšerný.
Začala jsem se s tím prát a přestala žít.
Šla jsem na terapii a byla proaktivní,
ale vlastně nevím, kdo jsem.
Na Zemi je nám určeno být hybnou silou.
A kultura, ve které žijeme, o ni ženy okrádá.
A já už to dál snášet nechci.
Takže děkuju, že jste se spolu se mnou vydaly na cestu rekultivace.
Přemůžeme to, jo?
Chci vám povědět, co si s sebou příští týden vezmete.
Boty na podpatcích, 15 až 20 centimetrů.
Boty vás budou charakterizovat.
Naklopí vám pánev o dalších 30 stupňů
a zviditelní prohnutí.
Taky vám vyvýší tělo a podtrhne vaši sexuální přitažlivost.
Evelyn. Copak?
Co se děje?
Můj manžel Terry…
Šestého března to bylo rok a půl, co odešel.
Tou dobou jsem zase začala nosit snubní prsten,
který jsem si předtím sundala.
Dejme tomu průchod. Chvíli si poplač. Není se za co stydět.
Nesnaž se to zadržovat. Trápíš se.
Tvoje tělo potřebuje vyplavit emoce.
Jenže já brečím tak hnusně.
Panebože!
Myslím to jinak.
Asi se u toho moc hezky netvářím. Takovýhle pláč jsem fakt ještě
nikdy nezažila.
Vím, že je jiný. Slyším to doma, když se to ozývá.
A je to příšerný.
Ukaž na místo, kde ho v těle uchováváš.
- Prosím? - Ukaž nám, ve které části těla ho máš.
Kde ho cítíš nejvíc?
- Tady. - Tam?
Musíš to odklonit.
Nechci, abys to cítila, nebo o tom mluvila.
Chci, abys hýbala svým tělem.
Myslím, že to nepůjde.
Nech tu ruku, ať tě uklidní.
Jestli je právě tam…
tak tě ta ruka uklidní.
Víš, jak na to. Dýchej.
Dýchej.
Nech to prostupovat.
Zatancuj si.
No tak.
Dýchej a přibližuj se ke mně.
To je ono. Skvěle, Evelyn.
Nech to odejít.
Připlaz se ke mně.
Pomalu. Víš, jak to myslím.
Jo!
Hýbej se. Vnímej ho… na své ruce. Tak!
Představuj si, že s ním tančíš.
Dobře!
A teď tou samou cestou zpátky.
Zasloužíš si být zase šťastná.
Děkujeme za důvěru.
Už je to dávno, co jsem někomu mohla důvěřovat,
takže děkuju.
Sice nejste terapeutky, ale jako cvičitelky
nám přinášíte vjemy…
PSYCHOLOŽKA, PORADKYNĚ
…které hojí rány v terapeutickém slova smyslu.
Ale buďte hodně opatrné.
Když vyvoláte posttraumatickou stresovou poruchu,
zavolejte si ji po hodině a ptejte se:
„Navštěvuješ terapeuta,
který ti dá to, co zde nemůžeme, ale co potřebuješ?
Nejen kvůli vytěžení maxima z tance, ale i pro své uzdravení.“
Sheila mě požádala, abych vás poinformovala,
jak byste měly přistupovat k ženám,
které si prošly traumatem, nebo se s ním právě potýkají.
HLAVNÍ CVIČITELKA
Měla jsem jednu cvičenku, která měla sexuální trauma v raném věku.
Jak se to projevovalo?
Ostych, zablokované tělo.
Klíčem k zotavení z traumatu je odblokování studu
a postupné znovunabytí
sexuality podle možností a vlastním tempem.
Došlo totiž k tomu, že kontrolu
nad vašimi schopnostmi převzal ostych.
Ostych vás uvězní.
Dá se s ním dělat jediné. Uvědomit si ho a nechat vyplavit.
„Už tě nepotřebuju.“
Cvičení vás přivede do stavu neuvěřitelného klidu
a k obnovení kontroly.
Je úžasné, kolik má tyč možností využití
pro tolik různých lidí.
Účastníme se soutěží, ve kterých jde o vítězství a prohry.
Záleží u nich na výkonu.
Mám doktorát z teoretické fyziky a neurovědy.
Mým cílem bylo napravit si páteř.
Má škola se s přihlédnutím ke konkurenci
soustředí na vybudování techniky.
Ruce v tom hrají velkou roli. Vypadá to úžasně.
Udržuj oční kontakt s publikem.
- Něco jim sděluješ. - Dobře.
Existují profesionální umělci, třeba Jenyne Butterfly,
kteří vystupují na různých estrádách.
LAS VEGAS, NEVADA
Dámy a pánové, Jenyne Butterfly!
Jmenuju se Jenyne, také známá jako Butterfly.
Jsem akrobatka se specializací na pole dance.
PROFI TANEČNICE
Pět let jsem vystupovala se Cirque du Soleil.
A taky jsem matka.
Když mi bylo 18, vzali mě do striptýzového klubu pro pány,
ve kterém vystupovala nejlepší tanečnice pole dance v zemi.
PRŮKOPNICE POLE DANCE
Jmenovala se Pantera.
Naháněla mi strach.
Nevěřila jsem vlastním očím.
Vylezla nahoru, zaklonila se a dělala zkracovačky.
Pak se rychle začala točit dokola,
spustila se dolů
a na pódiu dělala kliky na jedné ruce.
Nemohla jsem na to přestat myslet.
Tak jsem v tom klubu začala dělat servírku.
Jednou jsem odložila tác a šla si zkusit něco na tyč.
Nic jsem nesvedla.
Šla kolem Pantera a všimla si mě.
Povídá mi: „Na vyšplhání potřebuješ boty.“
Dokonce mi jedny boty věnovala.
Rozervala jsem je.
Pak mi došlo, že musím posilovat.
Byla jsem samouk.
Snažila jsem se co nejvíc času pohybovat ve vzduchu, protože jsem nemotora.
Elegantní jsem jenom ve vzduchu.
Vykašlala jsem se na vysokou školu a soustředila se na trénink.
Tyč se stala prioritou.
Nakonec jsem jela na světový šampionát Pole Dancing,
kde jsem reprezentovala USA.
V té době se mi v kariéře vážně začalo dařit.
U tyče máte tolik svobody.
Ve chvíli, kdy se noha dotkne země,
jsem v jiném světě.
Na tyči není nic správně ani špatně.
Jde jen o koncentraci a mé propojení s tělem.
Je to terapie.
Uvolnění.
Na všechno ostatní v životě zapomenete
a soustředíte se jen na sebe.
Utužuje to zdraví.
Dává vám to sílu a pružnost.
Dobře. To je ono.
Nezáleží na tom, jak dlouho vám to potrvá.
Časem si vybudujete všechno potřebné ke zdvižení svého těla.
Můžete začít jednou výukovou hodinou týdně,
abyste se aspoň zvedli z gauče.
Když jsem začala s pole dance, bylo to stále něco nového.
Taneční instruktoři v té době nebyli.
Když jsem zjistila, že to bylo ve zprávách,
říkám si: „Cože? No to je úžasný!“
Byla to Sheila Kelleyová.
Přišlo mi, že zveřejněním a zpřístupněním pole dance tolika ženám
dělá naprosto skvělou věc.
Předvádí nádherné kousky,
o kterých jsem věděla, že jsou součástí pole dance,
ale kterým jsem nevěnovala pozornost.
Přišlo mi, že máme podobné osudy.
Já se ale zaměřila na vystupování a ona na výuku.
Nebudu vás učit své prvky.
Naučím vás dělat to, o co si říká vaše tělo,
jaké pohyby mu dělají potěšení a uspokojují jeho touhy.
To je základ toho, co učím.
Chci, aby se ženy při zkoumání svého já cítily bezpečně
a mohly se tak znovu nalézt a celkově se změnit k lepšímu.
Aby jako celek doslova zářily!
HOLLYWOOD, KALIFORNIE
Potřebuju ortopedické jehly.
Se slušným podpatkem.
Klasický jehly.
Těmihle by se dalo zabíjet.
Jsem spíš na Conversky.
Sleduj! No ne!
- Každý si vybere! - Mají pro každého něco.
- Jo. - Vstávej. Můžeme?
Tady nahoře je jiný vzduch.
Jo!
- „S“ chůze. - To asi nezvládnu.
Chtěla jsem…
Připadám si jako nevěsta.
Už si na ně zvykám.
Jděte rovně. Raz, dva. Raz, dva…
3. LEKCE
- Ahoj. - Je to větší.
Nesu si rukavice.
- Hustý! - Zdál se mi to dobrý nápad.
Měla jsem je na… Dost se divím, že na nich nejsou pavučiny.
Jo.
Ne.
Na Hollywood Boulevard je spousta věcí na pole dance a striptýz.
Navštívila jsem snad 20 obchodů.
Nic na mě neměli.
Nasadila jsem si tanga, jenže to nešlo, protože ty se na mě ztratí.
Jsem zkrátka…
Prostě vytočená a naštvaná.
Řekla jsem si, že se na to můžu vysrat. A na vás na všechny.
Nic proti vám, jen jsem…
Podívám se do zrcadla a vidím tohle.
Na tyči se mi to začalo namotávat.
Říkám si:
„Nebudu to dělat. Je to nechutný.
Měla bych si připadat sexy, místo toho jsem odporná.“
Fakt nádhera.
Leze ti to na nervy?
Jo, proto jsem tady.
Tobě totiž v hlavě leží mužská kritika.
S mužským pohledem vnímání světa se řídíte
podle jejich kritérií.
Zlato! Nepřestávej! Do toho!
Všechno, co vám předám, bude prospěšné pro vaše tělo,
které to pak dál předá vaší mysli.
Hodně z toho, co se naučíte v úvodní hodině,
se týká úcty k vašim křivkám.
Nabádají vás k hodně věcem, jako třeba:
„Pohlaď si bříško.“
Nestála jsem o to. Nenávidím svoje břicho.
A pak mi najednou svitlo:
„Když na něj nechceš sahat ty, kdo by chtěl?“
Sledujeme to, abychom ve vašem těle změnily vzorce.
- Vnímá některá rozdíl? - Jo.
Pokud jo, zvedněte ruku.
Jsem na tom podobně…
Ani nemůžu mluvit.
Lisset, co se děje?
Měla jsem hodně emotivní týden.
Podívám se na svýho psa a říkám: „Ty mě tak miluješ!“
Připadala jsem si přístupná, hodně otevřená.
Vnímala jsem všechno a všechny.
Odjakživa mám drsný zevnějšek.
Když se hýbu, tak se jisté věci aktivují a začnou se ozývat.
Nikdy nenosím vlasy nahoru. Jen rozpuštěné.
Asi to využívám jako obranný mechanismus.
Odrazuje to pozornost od mých rysů.
V práci jsem je měla nahoru dvakrát.
Ty, které to dělají pořád, asi nechápou.
A najednou jsem to udělala. Promiňte.
Poprvé po dlouhé době.
Prokaž si laskavost
a neotírej ty slzy.
Promiň.
Je to přirozený!
- Je to zvyk. - Jo.
- Zvyk omlouvat se. - Jo.
Abyste věděly, jsem ráda, že vás všechny mám.
Amber, pociťuješ rozdíl, ne?
Neměla jsem ani ponětí,
že jsem tak šílená puritánka.
Běhávala…
jsem maraton.
Celý život jsem sportovala.
Není nic, co bych nezkusila.
Připadalo mi to jako…
Něco jsem zkusila a přišlo mi, že jsem v tom horší, než bych čekala.
První reakce byla: „Praštím s tím.“
Jo, tos říkala, že toho budeme chtít nechat.
Málokdy brečím,
takže jsem nečekala, že se v autě rozbrečím.
Třeba ty slzy k něčemu jsou.
Tos je neviděla. Bylo to…
Nebylo to jako…
Měla jsem i nudli u nosu.
- Nic hezkýho. - Nepřestanu na tebe tlačit.
Nechci tady brečet, ale v pohodě.
Amber, ty v mužských sračkách vynikáš.
- Jsi takový chlapeček. - Jo.
Pořádnej chlap z tebe nikdy nebude,
ale ženská budeš fenomenální.
Jestli přijdu příští týden? Uvidíme.
Dobře, zlato.
To, s čím bojuju, jde mimo moje tělo.
Něco takového ve mně nikdy nebylo.
Která část těla tě děsí nejvíc?
Asi mé srdce a to, co chce.
A mé ženské partie.
Ženské pohlaví?
Ano, vulva.
Někdo ti to ukradl a my to pro tebe musíme znovu získat a obnovit.
Jo, myslela jsem na ten okamžik, kdy jsem přestala ignorovat svoji vulvu
a něco se o té části těla dozvěděla.
Od dětství mě učili, že je to špatné.
Sexualita je špatná.
Štve mě, že jsem byla takhle vychovaná.
Mám kvůli tomu vztek.
Nic se neděje. Nejen neděje, navíc z tebe vypáčíme to nejlepší.
Jo.
Co to děláme, Jenn?
Budeme chodit kolem tyče.
U klouzavé otočky přenesete váhu na levou nohu.
Obloukem uchopíte tyč levou rukou.
Přenesete se doprava a protočíte až k zemi.
V téhle poloze máte už půlku za sebou.
LEZENÍ NA TYČ
Jen musíte dávat pozor na pevný úchop
a zapojit nohu stojící na zemi.
- Smutný. - Ne, bylo to úžasný!
Rozbal to!
Nikdy jsem to nedělala!
Příští týden budeš půl metru nad zemí.
A za další týden až nahoře.
Jo!
Dostane tě tam síla vrchní části těla.
Začala jsem ve studentských letech.
Sheila mě zastavila a říká: „Měla bys být lektorka.“
Já na to: „Ta se musela zbláznit Já a učitelka?“
Byla jsem z toho ale nadšená,
zapsala se na instruktorský kurz, vyučovala a potom
se ze mě stala programová ředitelka.
Dávat ženám příležitost,
jako jsem ji dostala já, se stalo mým životním posláním.
- Můžeme? - Můžeme.
- Ještě hraju? - Jo, hraješ.
To byla ostuda.
HLAVNÍ CVIČITELKA
Vidíte to? Ale ne!
Když mi bylo 13,
začalo to se mnou jít z kopce.
- Jo! - Jsi venku.
Byla jsem vznětlivá. Někdo mě nazýval monstrem.
Připadala jsem si nepochopená.
Přestala jsem vnímat své tělo
a vážit si ho.
Ocitla jsem se ve spirále běsu.
Přibrala jsem na váze.
Pak to shodila.
Dvacet, 25 kilo lítalo nahoru a dolů.
Pak se narodily děti a já přibrala dalších 27 kilo.
Dneska mám nadváhu 45 kilo.
Přestala jsem se o sebe starat.
Co máme dneska k večeři?
No, réva konečně trochu povyrostla,
tak můžeme udělat tamales.
Jestli mi vadí, že má nadváhu?
No, víte…
JENNIN MANŽEL
Týká se to zdraví.
Vím, že je hezká, a ona to ví taky,
ale k vnímání lidí s nadváhou
neodmyslitelně patří negativita.
Jsem schopna vyučovat v S Factoru
a pak hned jít do McDonald's,
nebo celý den nejíst a pak se doma přecpat sladkým.
Co kážu při výuce, sama nedodržuju.
Chtěla bych se v zrcadle vidět jako Králík Roger.
Jak ta dívka z Králíka Rogera.
Byla kyprá, sexy,
divoká a zkrátka blažená.
Pak si u zrcadla řeknu: „Ty krávo tlustá,
co to jako je? Vypadni odsud!”
Moje tělo volalo po svobodě.
Až když jsem se začala hýbat, vyrovnala se s tím svým běsněním
a naučila se naslouchat namáhavým vibracím svalů,
pak jsem se dokázala uvolnit a přestala narážet na problémy.
Necháváš ji vyhrát.
Chtějí se uvnitř prát, ale to nesmíš dopustit.
ŠEPOT TĚLA
Neslyším to.
Oplývala jsem velkou dávkou energie a agresivity. Nevěděla jsem, co s tím.
Vztek ve mně ale dřímá pořád.
Jo!
Jo! Vnímej ten vnitřní souboj!
Vnímej ten vnitřní zápas!
Jsem připravená podívat se do zrcadla a vidět to, co ostatní.
- Bylo to ohromný. - Díky.
- Síla. - Děkuju.
Bylo to znovuzrození.
Tak jo.
V téhle komunitě
panuje obrovské vzájemné působení.
„Já tě viděla tancovat,
takže vím, že nejsi v pohodě.“
Mám zkušenost se sexuálním obtěžováním ze strany rodinného přítele.
Když si uvědomíte, že za vámi nikdo nestojí, je to těžké.
Jednou z velkých předností S Factoru je, že přijdete na to,
jak překlenout smutek.
Uvědomujete si emoce, ale nenecháte se jimi užírat.
Když jsem prvně nahmatala bulku, věděla jsem, že mám rakovinu.
CVIČENKA
Zanedlouho se mi narodí druhé dítě.
Přepadá mě strach, že na sebe v prvním roce mateřství nebudu mít čas.
CVIČITELKA
To mě děsí. Z odloučení mám taky strach.
Prošla jsem si fází smutku a vzteku.
Přišla jsem o prsa, vypadaly mi vlasy.
Pro většinu žen jsou tyto dvě součásti těla
pevně spjaté s jejich ženskostí.
Tanec byl věnován osamělosti
a tomu, jak se nám někdy chce křičet
a bušit pěstmi do zdi.
Nevím.
Něco zničit, aby vás bylo slyšet.
Cvičitelka chtěla, ať se dotknu hlavy.
Nejdřív se mi to zdálo odporné a hnusné, nemohla jsem.
Chvíle, kdy mě přinutila sáhnout si na hlavu,
byl ten nejsilnější moment, který jsem kdy
s kamarádkou sdílela.
Zvládla jsi to.
To je ponižující.
Očistí tě to. Dej tomu dál volný průchod, zlato.
Mít místo, kde mě naučí,
jak překonat nesčetné emocionální stavy zanechávající otevřené rány, je zásadní.
Je to velice užitečný dar.
Proto věřím tomu, že jsem se rakovinou protancovala.
SAN FRANCISCO, KALIFORNIE
Tak.
Většinu svého času věnuju přípravě na soutěže.
Šampionátu Golden Gate Pole se účastní 32 cvičenců
a šest instruktorů včetně mě.
Takže se co nejvíc prohni.
Nadechni se. Víc. Dobře. A teď…
Myslím, že disciplinovanost a touhu uspět
jsem zdědila po rodičích.
Můj táta byl podplukovník u mariňáků.
Máma chodila do první ženské třídy, která absolvovala West Point.
V 19 jsem utekla z domova
a odstěhovala se do Los Angeles.
Moc jsem chtěla být herečka.
Neuměla jsem hrát ani zpívat.
Vlastně jsem neuměla vůbec nic, ale hodně jsem si věřila,
že ze mě něco bude.
Pak jsem šla na konkurz a snažila se upoutat v obchoďáku.
Prostě kýč.
Ušetřila jsem si asi 2 000 dolarů,
ale hned je utratila.
Nahým modelkám platím 25 dolarů na hodinu.
Mám být svlečená?
Nikdo tě nenutí.
Za hlídání dětí mám jen šest dolarů na hodinu, takže…
Nejdřív si sundej vršek.
Nedostatek peněz mě donutil se svlíkat
a od modelingu byl už jen krůček k pornoprůmyslu.
Copak to přede mnou sedí za krásku?
Jmenuju se Wendy Jamesová.
Wendy Jamesová. Pověz nám, Wendy, kolik ti je?
Jsem plnoletá.
Mám na to věk.
Když jsem začala s pornem, byla jsem ještě panna.
A až v tomhle oboru jsem přišla na jednu věc:
„Aha, na sexualitě není nic špatnýho!”
- Kámoši vědí, co děláš? - Jistěže ne! Děláš si srandu?
Lhala jsem spoustě lidí
a dlouho žila dvojí život.
Byla jsem dost zoufalá.
Taky jsem nechtěla přiznat svým milovaným, že jsem selhala.
Hodně jsem se styděla za to, že dělám porno,
protože v té době jsem stále chodila do kostela.
Dávala jsem jim do kasičky peníze z porna, jako bych to tím ospravedlnila.
Přišla jsem si jak Robin Hood.
Bohatým brala a chudým dávala.
To bylo směšný.
Ty dva světy se střetly, když dva mormonští stařešinové…
U nich doslova panoval patriarchát.
Oba mě před bohoslužbou zastavili na parkovišti.
Řekli mi, že vědí, co dělám. Strašně jsem se styděla
a přestala chodit do kostela.
Potrestali mě za to, že někdo viděl porno se mnou.
Ten, kdo se díval, ale potrestán nebyl.
Po šesti měsících jsem s pornem sekla.
Dobrý.
Začala jsem dělat servírku
a lidi mě poznávali.
Věděli, že jsem pornoherečka Wendy Jamesová.
Nadávali mi do kurev a označovali za kontejner na sperma.
Dokonce do restaurace chodili chlapi,
normálně s dětmi i manželkami…
a když jsem jim dávala účet, tak utrousili:
„Viděl jsem, jak hezky kouříš.“
Nebo: „V deset večer na parkovišti.“
Kolegové mě museli doprovázet k autu, aby se mi nic nestalo.
Tak jsem si říkala, jestli mě po pornu ještě čeká nějaký život.
Nemám se vrátit? Je mi to souzeno
už po šesti měsících v pornoprůmyslu?
Byla to opravdu temná a smutná chvilka.
Trvalo mi čtyři roky, než jsem se přes nástavbu
dostala na univerzitu v Berkeley.
Tam mi přišlo,
že začínám od nuly.
Říkám si: „Teď jsem v úplně jiném světě.“
„Používám mozek, už ne svoje tělo.“
Šla jsem si něco koupit do potravin Ralphs.
A první reakce pokladního byla:
„Hele, jsi Wendy Jamesová?“
Pomyslím si: „Mě to snad bude provázet do smrti!“
Za týden nebo dva půjdete do středně pokročilých
a po slavnostním obřadu v červenci
se zúčastníte rituálu, který vás posune do pokročilých.
Vezmeme si okvětní lístky a trochu si zatancujeme u oceánu.
Takže rychlá rekapitulace.
Pravá ruka nahoru, levá sem.
O tuhle stranu si zapřete nohu.
Takže novinka, které se říká vývrtka.
Ukážu vám to.
VÝVRTKA
Kdo chce být vzhůru nohama, ať jde sem.
Převráceně je to nezvyk.
Kolena přitáhnete k hrudníku.
Zakloňte hlavu, zvedněte boky…
VZHŮRU NOHAMA
Něco vám povím, holky.
Začíná se ve vás probouzet to, čemu říkáme erotické stvoření.
Budete dělat následující. Dojdete sem
a zapřete se o zeď.
Protáhnete se
a pak se odtlačíte od zdi
zpět do výchozí pozice.
Ano, Evelyn. Skvěle!
Mám nadměrnou velikost.
Venku to komentují,
ale tady?
Nepřipadám si jiná.
Zavřou se dveře.
Začne hrát hudba
a všechny jsme na jedné lodi.
Tohle bych si z toho chtěla odnést.
Uchovat to v sobě a vzít si to s sebou.
Nádech nosem, výdech pusou. Jo?
Co tě sebralo?
Jen nepříjemný pocit,
že sem nepatřím. Ptala jsem se sebe, co tady vlastně dělám.
„Nejsi dost hezká. Tohle ne. Vypadáš jak blbec.“
Úplně jsem se…
Něco ti našeptávalo svést to na svý tělo,
tudíž ty sama tu chceš být a přeješ si být vidět.
Jsem jediná, která každou neděli lítá z Utahu.
Baví mě to tady,
úplně se dostávám do extáze, po které tak moc toužím,
zbožňuju ji a chci jí co nejvíc,
ale pak přijdu domů a…
Nevím, jak to mám vysvětlit
své hodně konzervativní rodině.
Když to lidi vidí, okamžitě to odsoudí jako něco opovrženíhodného.
S tím teď hodně bojuju.
Ví manžel, co děláš?
Asi tak nějak tuší, ale…
Nevím, jak to podat.
Předveď mu tanec na klíně.
To ani za nic!
Takže dostaneš úkol.
Jo!
Příště chci slyšet, že jsi mu aspoň jednou zatančila na klíně.
Tím mu to vysvětlíš.
Že se učím tancovat na klíně?
Když to zatancuješ, jak tě to učíme, tedy s potěšením,
uvidí v tobě svobodnou ženu.
Mám stejný problém, ale u mě je super, že rodina nesleduje Netflix.
Takže jim to ani nemusím říkat.
Je to moje tajemství, který si vezmu do hrobu.
Manžel dělá manažera v Microsoftu.
Říká mi Wonder Woman.
Myslí si, že svedu cokoliv.
Je takový můj roztleskávač.
Být takovým manželem není k zahození.
Především, pole dance je hodně exotický…
AMYIN MANŽEL
…můžu se vychloubat, jak je má žena sexy.
Pak ale dojde ke zlomu a pole dance už nemůžete ani cítit.
„Už jsem to všechno viděl.“
Hezký! Sleduj to!
Chtěla si dát tyč do mé malé kanceláře na zahradě.
To bych neviděl na televizi.
MANŽEL SHEILY
Pak jsme začali cvičit ve stejnou dobu.
Byla jsem rozkročená mezi tyčí a zdí.
Najednou ho Yankees přestali naprosto zajímat.
Jen takhle civěl…
Jsme spolu 28 let.
Ale je to s ním těžký.
Je to jak na horský dráze
a v jednu chvíli to bylo dost vratký.
Nemít firmu zaměřenou na ženský životní styl,
byla bych se svým stávajícím rozvedená.
Ne, podle mě bychom rozvedení nebyli.
Co říkala? Že bychom byli rozvedení?
A víte co?
Za to se rozvedu.
Jsem šíleně zamilovaná.
Tady se klidně můžu zhroutit.
Je moje všechno.
Jsem její tyč.
Víceúčelová.
Občas mě to štve,
když vídám
manžele a kluky
ostatních tanečnic,
kteří se hodně stydí za to, že jejich manželky a přítelkyně dělají
pole dance.
Podle mě by se na ně měly vykašlat.
Takoví chlapi za to prostě nestojí.
Když se jim nelíbí, co děláte, najděte si nějakého jiného.
Na světě jsou jich 3,5 miliardy.
Možná čtyři.
Tyč mi změnila život v mnoha ohledech.
Po narození dítěte jsem přibrala 27 kilo.
Necítila jsem se ve své kůži, žádné oblečení mi nebylo.
Snažila jsem se zhubnout, co to šlo.
Nemohla jsem to shodit.
Pak jsem zkusila tyč.
A celých 27 kilo bylo dole.
Je to zábavná metoda cvičení.
Vím o tom, že to mnozí odsuzují.
Přála bych si, aby změnili názor. Není to tak, jak si lidi myslí.
INSTRUKTORKA
Můj manžel je velmi konzervativní.
Když jsem mu o pole dance řekla prvně,
nechápal to.
Myslel si, že jde o chvilkové nadšení.
Že si tyč zkusím a pak toho nechám.
Až se zahákneš,
tak se odtáhneš a vychýlíš.
Takhle. Vidíš to?
Mám ho moc ráda,
ale strašně moc si mě přivlastňuje, stejně tak moje tělo.
Nechce, aby se na mě díval někdo jiný.
Takže to, co dělám, neprezentuju na sociálních sítích.
Mám takový pocit, jako by mi manžel něco bral.
Kariérně mě to omezuje,
protože instruktoři zveřejňují, co vyučují,
ale to já nesmím.
Taky mám pocit, že se jedná o moje tělo,
a když to tělo je moje, měla bych si s ním dělat,
co uznám za vhodné.
Jsem vzácná výjimka.
Tanečníků pole dance, co chodí do kostela, totiž moc není.
Dobře vím, že z hlediska křesťanství bych měla být ta,
která se mu podřizuje, uznává ho a ctí.
Ale kdybych na Instagramu zveřejnila video, přestože si to nepřál,
bylo by zle.
Zůstane se mnou?
Mám dvě děti.
Mám rodinu a nechci o ni přijít.
Jednu věc mi v kostele vtloukali do hlavy neustále.
Že moje hodnota do jisté míry záleží na mužích kolem mě
a že mám nějakou hodnotu, jen když si vezmu muže, který ji má taky.
Stigma rebelství je jednou z věcí, proč mám pole dance tak ráda.
Jako bych sdělovala:
„Vezměte si svoje patriarchální manýry a strčte si je za klobouk.“
„Tohle mám ráda a dodává mi to chuť k životu.“
Zakloň hlavu, Megan.
Jo!
Ano, zlato!
Jo! Co vy na to?
Učím ženy, aby se plně přesouvaly do své celistvé ženskosti.
Pomalu. Nikam nepospíchej. Pomalé zakončení.
Zdůrazněním křivek,
smyslnosti,
svým pohybem.
Vydrž tak.
Cítíš, jak to pálí? Štve tě to? Jo?
Ještě vydrž.
A když se plně převtělí do své ženskosti,
tak to některým lidem šíleně leze na nervy.
Patriarchát.
„Tělo nelze ovládat,
dokud nad ním nezískám kontrolu, dokud to nedělám pro sebe.“
Jen se mi narodil kluk, bylo to samé:
„Buď chlap. Buď mužskej. Buď silnej. Buď…“
„Žij ve svém chlapství a mužství, jak jen to půjde!“
A našim dcerám radíme, aby se plně neoddávaly svému tělu.
Že je to nebezpečné.
Ale abychom si byli rovni…
měly byste povstat a získat své tělo zpět.
ZAČÁTEČNICE V POLOVINĚ KURZU
ZORGANIZOVALY POLE DANCE PÁRTY
Přišla jsem s otevřenou myslí. Nevěděla jsem, co čekat.
Netušila jsem, do čeho jdu.
AMBER SE ROZHODLA SKONČIT
Dvě hodiny jsme s holkama nedělaly nic jiného, než jen plakaly.
Přišlo mi, že nejsem vyvolená.
Jako bych sledovala telenovelu.
JSEM VDĚČNÁ, ŽE JSTE MI OBOHATILY ŽIVOT.
Daly jsme tým na WhatsApp.
Pak jsem ty fotky viděla.
Rozhodně to nebylo něco,
s čím bych chtěla mít cokoliv společného.
Nikdy bych si nepřála, aby mě můj 12letý syn
viděl v kalhotkách a bez blůzy.
Sheila svíjící se na zemi
a dávající průchod svým emocím,
nebylo něco, čím by mě a mé soukmenovce ohromila.
Připadá mi,
že se chovám jako šílená mrcha,
ale jen se snažím pojmenovat věci pravými jmény,
protože předpokládám, že nejsem jediná,
kdo to tak vnímá.
K bojůvkám dochází neustále.
Jednak z vnějšího světa,
který moc dobře nechápe, co děláme…
a pak jde o vnitřní boje vyvolané strachem.
ZAČÁTEČNICE, 13. LEKCE
Když jsem tady, všechno je v pohodě, cítím se fakt báječně.
Jakmile ale odejdu, hned mě napadne: „Ach jo, zase zpátky do normálu.“
Mám to tu ráda a chci to.
Chci růst, zažít něco jiného, vnímat změnu.
Nemyslím, že jsem se změnila.
Na pátečním večírku jsem se trápila.
Všem to slušelo.
Všechny tančily, byly uvolněné, zkrátka své.
V jednu chvíli jsem seděla sama.
Říkám si:
„Já sexy nejsem vůbec.“
Dívám se na svý tělo a nesnáším ho.
V žádném ohledu si nepřipadám sexy.
Bylo hrozný
se takhle cítit.
Tohle je pro tebe nejbezpečnější místo, protože tě ochráníme
a umožníme ti být tím, kým máš být.
Slyšet od někoho, že jsem hezká,
bylo daleko milejší od něj,
ale on mi to neříkal.
Poslední tři měsíce jeho života
jsme se konečně blížili k ideálu.
A pak zemřel.
Slyšet od někoho, že jsem hezká,
bylo daleko milejší od něj, jenže to se nedělo.
Nedávno jsem našla textovku,
ve který to psal nějaký jiný holce.
PUSINKU. MOC MI CHYBÍŠ!
Já si říkala: „Jak jsi jen mohl?“
Tvůj zesnulý manžel měl poměr?
Možná jen přes textovky. Kdo ví?
No a na to už se ho nezeptám.
Jde o jediné slovo: hezká.
Panebože.
Kolikrát jsem to chtěla slyšet?
Pak mě napadlo: „Možná dobře, že jsem to našla,
protože jsem byla jen kousek od zhroucení.“
Říkala jsem si:
„Dobře, musím se sem vrátit, dotknout se podlahy
a být v téhle místnosti,
abych mohla dál žít.“
Musím se sebrat a pokračovat.
Pohlavní styk jsem naposledy měla před šesti lety.
Měla jsem potřebu to říct.
Podle mě je důležité to říct.
Především v takhle upřímném prostředí
byste měly mluvit otevřeně.
Na rovinu.
Tvoje tělo netouží po sexu s někým jiným.
- To jsem… - Asi netouží.
Na tom není nic špatného.
Chystáš si udělat něco s vlasy?
Krátký vlasy jsem neměla už 20 let
a nehodlám na tom nic měnit.
Tvoje vlasy chtějí vlát, pohybovat se.
Víš? Tak to zařídíme.
Změna bude nezbytná.
Někteří se přijdou učit pole dance. Jejich mysl je otevřená tak,
že odkrývá místa, o kterých nevěděli, že mají.
Dýchej. Tady se nadechni a opři se.
Dlouho si přeju, aby to všechno vyplavalo, ale nějak to nejde.
Tohle je neurogenní třes.
Tělo se snaží vypudit sračky, abys byla funkční.
- Není to… - Bojuju s tím.
Já vím.
Nechceš si pobrečet?
- Ne. - Proč?
Jestli se sesypu, tak už se nevzchopím.
Musíme to svinstvo z tebe dostat.
- Ano? - Jo.
Každá žena, která vstoupí do těchhle dveří,
chce přinejmenším prozkoumat svoji sexualitu a tělo,
takže se k tomu upsala.
Vím, že o citové strádání nestojí,
jenže ona se tomu snaží vzdorovat až moc.
Pokud s ní budeš pracovat zodpovědně,
dáváš jí neocenitelný dar.
Je to ozdravující.
Dodává to sílu.
Na druhou stranu ale zase chápu, že to u vás může něco spustit.
Výukou tak dodatečně uzdravujete i samy sebe.
Zaklepeš?
Mluvili jsme spolu o hubnutí.
Kolik chceš shodit?
Chtěla bych 45 kilo.
HLAVNÍ CVIČITELKA
Dobře. Kolik teď vážíš?
- Sto dvacet? - Jo.
No, 45 kilo by bylo dobrých.
- Tak se do toho dáme. - Jo.
To je děsivý.
- Pokud je 45 reálných… - Šest kilo měsíčně, dokud nedosáhneme 45.
Vážně?
- To je všechno? - Jo.
- Fakt? - Jo!
Jednoduše jsem to rozložila do sedmi měsíců, což je 6,4 kilo za měsíc.
Stanovíme si to za cíl?
- Jo. - Jo?
Proč teď? Zrovna v tuhle chvíli?
Nechci umřít předčasně.
Chci být dětem k dispozici.
- Chci vidět, jak rostou. - Jo.
Chci mít prosperující a zdravé manželství.
- Vášnivý, sexy. - Jo.
- Abys mohla i nahoru. - Jo.
A dělat si tam, co chceš.
- Jo. - Jo.
- Taky to bolí. Bolí mě tělo. - Jo. Aha.
- I teď. - Jo, i teď.
Jo.
Co se přihodilo tvému tělu, jsi mi řekla až po osmi letech.
Pořád jsi tvrdila, že to nic není.
Můžeme si vyříkat, jak to bylo?
Nevím.
Je lepší na to zapomenout.
To není, protože se to děje v tvém těle.
Měla jsi nadváhu před tím incidentem?
- Ne. - Neměla.
Kluci mě zneužívali
někdy v devítce
nebo na střední.
Necháš se od těch hajzlů zničit?
- Ne! - Ne?
- Necháš si od nich ukrást tělo? - Ne.
- Radosti? - Ne.
Tak je načase.
- Jo. - Je načase.
Pořád je omlouvám, že byli jen mladí a hloupí.
Kdepak, bylo to násilné zacházení.
Člověk si neuvědomí dopad.
Pak se ti narodí vlastní dcera a…
Hrozně bych si nepřála, aby…
ji postihlo, co mě, a neřešila to.
Neudělala jsi nic špatnýho.
Jen ses jako ženská nevinná bytost
v 15 nebo 16 letech někde vyskytovala.
Jo.
Takže si dej facku pokaždý, když budeš chtít říct „Stalo se.“.
Teď se vrať do studia.
Musíš s tím pohnout, víš?
ZAČÁTEČNICE, 16. LEKCE
Takže,
když mi bylo 13, znásilnili mě.
Byla to moje první sexuální zkušenost.
Byla jsem panna. S nikým nespala.
Uvnitř jsem byla nejistá.
Začínala jsem se cítit líp,
ale pak mě zdrogovali a brutálně znásilnili.
To mě vážně narušilo.
Pak se mi to v odlišných případech stalo ještě dvakrát na vejšce.
Mě partner sexuálně napadl.
Přesto jsem toho,
co mě znásilnil, uspokojila.
Je to síla, jak to chodí, že jo?
Prvně jsem byla znásilněna ve svých 20 letech.
Znásilnil mě můj tehdejší přítel.
Sexuálně mě napadl,
přestal se mě všímat
a šikanoval mě tak, že jsem musela odejít ze školy.
Potom jsem v sobě
celé roky nosila strašlivý stud
a po tom všem mi bylo hodně nepříjemné probírat svou sexualitu.
Cítila jsem, že se snažím být sexy a sebejistá.
- A tak jsem se obviňovala. - Jo.
Pořád si připadám nejistá,
například ve společnosti a především v přítomnosti mužů.
Jako by to ani nebylo moje tělo.
Jsem taková ďubka, která nikam nepatří.
Neustále jsem žila ve strachu.
Strach z toho, že jakýkoliv muž mi může ublížit.
Čirý teror a to…
No jo.
Chci se naučit důvěřovat sama sobě.
Takže proto jsem tady, abych nabyla sebevědomí,
důvěřovala svému nitru a byla taková, jaká mám být.
Měl jsi hrát až po mně.
Vynechali jste mě…
Promiň.
Rozhodla jsem se veřejně mluvit o tom, co dělám.
Bricey vyhrál!
Manžel objevil můj účet na Instagramu dřív, než jsem to řekla.
A hned pronesl:
„Děláš přesně to, co jsem ti nedovolil.“
Říkám: „Zašel jsi moc daleko, protože mi nakazuješ, co mám dělat.“
„Když chci zveřejnit fotku svýho těla, tak to udělám. Mám na to právo.“
„Prostě tohle dělám.
Ber nebo neber.”
A on řekl, že tím jsme spolu skončili.
KDYŽ MĚ BŮH VEDE TAM…
Budeme se rozvádět.
…KAM NEDOHLÉDNU, NECHÁM SE VÉST.
Nemám se za co stydět. Nemám se čeho bát.
Taková prostě jsem.
Dost dlouho jsem manžela nechala, aby mě ovládal.
Pak mi došlo, že nejsem svobodná.
Někteří lidé se mě ptají:
„Jak může to, co děláš, velebit Boha?“
A jiní zase říkají:
„Je ti 40 let. Máš dvě děti
a jsi ve skvělé kondici.
Jsi nám inspirací.“
Existují ženy, které jsou tak plné, výrazné
a tak výbušně zářivé.
A jejich lásky a muži, ke kterým patří,
jsou najednou tak zahlceni, že nevědí, jak se s tím vypořádat…
kde na to vzít sílu,
jak se s tou náloží vůbec vyrovnat.
Nejenže je tyhle ženy přerostou, ale budou i vše kolem ovlivňovat.
Mám na mysli změnu modelu,
který definuje vzájemné soužití
mužů a žen.
Jak asi víte, pozvala jsem k nám mužskou energii.
Podle mě pro vás bude konfrontace…
18. LEKCE
…v přítomnosti muže užitečná.
Jsou to silní, uvědomělí muži.
Takoví, kteří napomůžou tomu, aby se projevilo ženství.
CVIČITELKA
Nehledě na to, jaké emoce se při tom vynoří.
Díky, že jste přišli.
Jedno mám v přítomnosti mužů ráda.
Že sledujete jejich projevy
nejen s láskou, ale i s pocitem „pro tebe bych zabíjel“.
Až budete připravené,
povedu vás
a budu udávat tempo.
Jejich jediným úkolem je, abyste se cítily milované
a v bezpečí.
Cokoli od toho očekáváte.
Zastupují mužského ducha.
Opravdového, reálné muže.
Mužskou energii, která je skutečně přítomna.
- Můžu si sáhnout? - Zeptej se ho.
Mohla bych se tě dotknout?
Pouze od pasu nahoru.
Pokud zvolíte dotek, může to být neuvěřitelně ozdravné.
Vychutnejte si, jaké to je, když vás někdo vnímá,
v celé vaší ženské kráse.
Chybí mi.
- Hrozně moc. - Jo.
To nic.
Můžeš ho požádat o projev lásky?
Nikdy jsem otci neprozradila svou sexuální orientaci,
protože matka si myslela, že by mě zavrhl.
Tak bych ráda byla akceptována mužem,
který ho zastoupí.
Dotýkáš se muže, který by tě ochránil?
Přemýšlím o ženách, se kterými jsem chodil předtím,
než jsem dostal rozum,
a kterým jsem ublížil.
Lituju mnoha situací, kdy jsem se k ženám nechoval hezky.
Být tu s vámi…
Pro mě to byl pobyt v prostoru,
ve kterém jsem odhalila svá zranitelná místa.
A nechala se v něm udržovat,
aniž bych očekávala cokoliv jiného.
Mě překvapilo, jak skoro všechny z nás ztuhly.
Říkáš si: „Ty chlapi nás vážně vykolejili!“
Vnímám to tak, že nám pohladili srdíčka,
cítila jsem ho a připadala si v bezpečí.
Když jsem spustila ruce dolů
a odevzdala se mu, byla jsem naprosto oddaná.
Něco takového jsem nikdy v životě s nikým nezažila,
takže děkuju.
SVĚDCI KONFRONTUJÍ LARRYHO NASSARA
SOUDNÍ PŘELÍČENÍ LARRYHO NASSARA
Další je Megan Haliceková.
Larry Nassar pro mě býval naprostým vzorem,
ale vyklubalo se z něj monstrum.
Stal se nezvaným hostem,
který mi narušil soukromí a dotýkal se nikdy nedotčených partií.
Ta malá dívka věděla, že je něco špatně,
ale byla tak vyděšená, že ji to fyzicky i psychicky paralyzovalo.
Tahle dívenka se tolik snažila důvěřovat svému spasiteli.
O to víc matoucí bylo,
že celému incidentu byla přítomna má matka.
Dozvěděla jsem se o tom zneužívání a nevěřila, že jsem to mohla dopustit.
MEGANINA MATKA
Máte představu o tom, co je bezpečné,
jste u toho, a přesto ji před nebezpečím neuchráníte.
Myslela jsem, že ti nic nehrozí.
Promiň.
No tak.
Tehdy jsem všem přestala důvěřovat,
což přetrvává až do dnešního dne.
Svět je nebezpečný.
Muži stejně tak.
Jsem nadmíru ostražitá. Bojím se,
že by mě někdo mohl zneužít, sexualizovat nebo mi ublížit.
Udělám pro uzdravení cokoli, ať to trvá, jak dlouho chce,
jen aby to nade mnou přestalo mít moc.
Na Twitteru
někdo vytvořil falešný profil.
Je to @WendyJamesXXX.
Ten účet není můj.
Mým známým posílá videa, ve kterých mi chlapi stříkají do tváře.
Tady je pole dance video, které jsem dala na YouTube.
Jakýsi „bug man“ si samozřejmě…
VÍM, CO JAKO WENDY DĚLALA DŘÍV
…neodpustil komentář.
„Sleduj, jak tě udělá, sebe taky. Ta holka je v tom fakt dobrá.“
Na každém kroku, přestože je to 15 let, slýchám:
„Víš to, že dělala porno?“ Jako by to bylo něco hroznýho.
Podle mě není.
Ale především,
co je jim do toho? Proč mě s tím pořád otravujete?
Po tom, co prožíváte sociální odloučení, je nejhorší sebrat se,
přijít a říct:
„Jsem pořád tady. Nemůžete mě odstrkovat.“
Používám svůj příběh, abych ostatním pomohla překonat stud,
který je součástí jejich života. Beru to jako poslání.
Jdu se zaregistrovat.
Jsem Amy Bondová.
Ahoj!
TŘI HODINY PŘED ŠAMPIONÁTEM
- Ty jsi tu taky? - Jak se máš?
Bezvadně. Fakt si to užívám.
Mým jediným cílem je někoho rozbrečet
a hlavně to neposrat.
Panebože!
- Můžu si sáhnout? - Jo!
- V kolikátým jsi? - V sedmým.
- A to nosíš podpatky? - Jasně.
To jsou boty do kostela, víš?
- Co ta spinová tyč? - Je pomalá.
Mám obavy z toho, co všechno by se mohlo pokazit.
Myslím na úchop a jestli se na tyči udržím.
Hlavně ať neumřu. Nic víc nežádám.
Když se budu držet tyče, tak nemůžu spadnout.
To nehrozí.
Od zítřka začínám hubnout.
Obávám se, že moje váha narostla do závratné výše
a mám strach, co by to mohlo způsobit.
Posledních 12 let
stále cvičím.
Opravdu věřím, že jsem se začala zotavovat ve chvíli,
kdy jsem si přiznala, že šlo o znásilnění,
a přestala hledat všelijaké výmluvy.
Ahoj. Jak to jde?
JENNINY RODIČE
- Moc ti to sluší. - Děkuju.
Tak co se vlastně dneska bude dít?
Ulevím si.
Asi až před sedmi osmi lety jsem se dozvěděl,
že byla znásilněna.
Umím si představit, čím si prošla,
a co v sobě musela celé ty roky potlačovat.
Vím, jak je důležité člověku odpustit.
Pro mě bylo zásadní,
že mi odpustila mé přehlížení toho, k čemu došlo,
že jsem jí nebyla nablízku, když mě potřebovala,
za to, že jsem byla pracovně vytížená a starala se o jen práci místo toho,
abych se starala o svou dceru.
Hodně se obětuje,
ale pokud nalezne klid v duši
a bude takovou ženou, jakou chce být…
pak ji rozhodně podporuju.
Vypouštím poslední zbytky znásilnění, které už ve mně nemají co dělat,
a zároveň myšlenky na to, že nestojím za nic.
ZAČÁTEČNICE, 22. LEKCE
V následujících dvou týdnech porozumíme volnému tanci.
Tanec nebude vycházet odsud.
Půjde o projev radosti, nalezení příběhu
a jeho vyprávění způsobem, který žádá vaše tělo.
Nevím, co ráno probouzí vás,
ale mě dneska ráno vzbudila Kate Perry.
Přenastavila jsem si veškerá zvonění na erotickou tématiku.
- Citovky. - Jo!
Takže když se ráno probudím,
hovím si v posteli a usmívám se.
Pak se na chvíli převalím
a řeknu si: „Jde se na další den.“
Nebudu lhát. Ještě si dám šlofíka.
Do mého života se vrátila hudba
a taky jsem si koupila tanga.
Chcete je vidět? Mám na sobě tanga.
Kdo to… Vím, že pro vás je to normální,
ale já mám na sobě tanga.
Bože můj!
Jaimee!
To se podívejme!
Co?
Projevíme jí trochu lásky?
No vidíš.
Víc!
To je ono. Na nic nemysli.
To ostříhání mi pomohlo.
Připadala jsem si sebevědomější
a vychutnávala si to spolu s ostatními ženami,
které mě podporovaly.
A výdech. Výborně! Poddejte se tomu! Nechte to působit!
Vnímejte, jak to mění atmosféru!
Cože? Co jsi zač?
Kam se poděla Lisset?
Co si pamatuju, měla jsi na sobě upnutý tričko,
tak si říkám: „Co se stalo?“ Holka, ty válíš.
Kdyby bylo párty pro všechny z pole dance,
tak sedím v koutku a říkám: „Jste všechny tak sexy.“
Jenže…
Mě se to netýká.
Polož si pravý koleno přes levý.
Tebe zraňuje, když musíš nějakým způsobem projevit ženskost, viď?
Obrnila jsi tělo několika mužskými prvky,
ale ve skutečnosti ho máš hodně ženské.
Je to tak, ne?
Jo, je.
Začínám vnímat, jak se to promítá do každodenního života.
Manželovi jsem zatancovala na klíně.
Dívat se celou dobu jeden druhému do očí
bylo tak ohromující.
Zachránilo to manželství!
Mám vážně obrovskou radost,
protože vidím změnu.
Všímám si, jak čelíte obavám.
Že jste sakra vnímavější a aktivnější.
A jak nabíráte sebevědomí ve světě,
který jste považovaly za nepřístupný.
Dneska nebudu tančit, abych si připadala hezká.
Chci pocítit moc.
Devět a půl roku jsem žila v manželství plném násilí.
ZÁVODNICE
Podařilo se mi získat soudní zákaz.
Musel vypadnout z domu a já měla konečně klid.
Chtěla bych ostatním ženám sdělit, že na to nejsou samy.
Že jsou krásné a statné.
Když se chytíte tyče a dojde vám, že to děláte pro sebe,
utvrdíte v sobě sebevědomí a s klidem řeknete:
„Jsem silná žena.“
Je tady Amy Bondová?
- Amy Bondová? - Ano.
Přivítejte Amy Bondovou.
Začalo to
jako běžný čtvrtek.
RUPI KAUROVÁ: BĚŽNÝ ČTVRTEK
Sluneční svit mi políbením na víčka dal dobré ráno.
Tuhle báseň o sexuálním napadení jsem Rupi slyšela přednášet na konferenci TED.
Skončili jsme na setkání s přáteli.
Ke konci ses mě ptal, jestli chci odvézt.
A já souhlasila, protože naši tátové pracují pro stejnou firmu.
Mělo mě napadnout,
že místo ke mně domů
pojedeš na křižovatku světel a života,
kde zabočíš doleva.
Příběh je o znásilnění
a o tom, jak po znásilnění žít se zneuctěným tělem.
Týká se mě to, protože jsem byla dvakrát znásilněna.
Každý milenec, který se mě dotkne, se pak cítí jako ty.
O ně už ani nejde.
Jde o tebe.
Cvičit sestavu se stejným tělem, které bylo znásilněno,
působí jako rekultivace.
Je to přestavba ústředí těla, které mi někdo chtěl vzít.
S tímhle tělem jsem přišla na tento svět.
Nemůžeš mi ho brát.
Pro tebe v něm není prostor.
Mám v plánu vlézt si do vany
a smýt včerejšek ze svých vlasů…
pustit si muziku,
opřít se,
zvednout nohy
a vychutnávat si běžný čtvrtek.
Bála jsem se, aby obecenstvo nezačalo tleskat,
protože by jim unikala slova.
A snad to slyšeli.
Moc jsem si přála, aby se mi skok povedl,
protože jsem ho loni pokazila.
A pokazila jsem ho znova. Zatraceně!
Nedá se nic dělat, budu ho muset předvést jinde.
Chci to na pódiu předvést stejným způsobem jako ve studiu.
Stříbrnou medaili získává
Amy Bondová.
Děkuju.
SOUTĚŽ POLE DANCE V LAS VEGAS
Jsem moc vděčná za to, jak se můj život
doposud vyvíjí.
A neumím si představit,
kde bych byla a co bych dělala, kdybych nepotkala
tanečnici Panteru.
Před pár lety jsem viděla Panteru na světovém šampionátu.
Šla jsem jí poděkovat.
Mám velkou radost, že jsem ji poznala. Změnila mi život.
Všechno, co mám, kým jsem a co dělám,
je díky tomu.
Je mi 35 a stále mám pocit, že jsem v pole dance
ještě nedosáhla svého maxima.
Pořád rostu. Jsem celoživotní studentka.
Tak co, zařádíme si?
POSLEDNÍ LEKCE ZÁVĚREČNÉ TANEČNÍ ZKOUŠKY
Pane jo!
Jen do toho!
Dneska jsem plná nadějí.
Až zase někoho potkám, tak se zamiluju.
Bude to těžký.
Mám strach, abych zase někomu nedala všechno,
a on mi pak zemřel.
Ale takový je život.
Musím ho tak brát.
A jestli to někdy začne trochu pokulhávat, tak…
budu zhluboka dýchat.
To jsem dřív nedělala.
Jsem už pět let nemocná.
Cítím se líp než kdy předtím. Zlepšuje se to.
Vím, že to s tímhle souvisí.
Hodlám v tom pokračovat.
Došlo k velkým i malým změnám.
V oblasti sexu.
U věcí, které jsme vytěsnily.
Odhalíte své dosud nepoznané stránky.
Máte pocit, že dobudete svět.
Vypěstovala jsem si uvědomění.
Moje tělo vždycky říká pravdu, tak se tím musím řídit.
Jsem sexy!
Přijde mi, že jsem si našla místo, kde kvůli přijetí okolním světem
nemusím předstírat, že se některé události
v mém životě nestaly.
Podvědomě tuším,
že tohle místo je pro mě důležité kromě jiného proto,
že jsem z života měla tak dlouho dobu strach.
Namísto, abych žila v běžném světě,
jsem si vytvořila svůj vlastní.
Svět, který vyhledávají všichni, co někam nezapadají.
Lidem, kteří byli odstrkováni a sexuálně ponižováni
je umožněno tančit ostošest.
A před těmi, kteří nás odsuzují,
protože pole dance považují za něco špatného,
se budeme nadále ukazovat, kroutit před nimi zadky,
házet vlasy, provokovat a pořádně si užívat života.
Jsou tohle ti samí lidé, se kterými jsme začínali?
Co? Máš ten pocit?
Odvaha přijít a pustit se do toho, je na tom všem ohromující.
Překypuju láskou k vám.
To, co vidíme, je obroda žen, které pomáhají ostatním.
Pole dance na tomhle stojí už víc jak deset let.
Co kdybychom se prostě zbavili hanby v našem těle?
Svět by se asi stal lepším.
Energie by se dala využít na pomoc jednoho druhému
a na důležitější věci.
ZÁVĚREČNÁ SLAVNOST
To je správný směr.
O 6 MĚSÍCŮ POZDĚJI
Každá žena se musí vydat na cestu za nápravou…
a získat zpět to, co jí právem patří.
Největší překážkou je mužský pohled na věc.
Jak se to dá změnit?
Je to boj. Bitva o ženské tělo.
Je to jediné tělo, které máme.
Nenecháme je přivlastnit si ho.
Už nebudeme mlčet.
S tím ženám pomáhám.
EVELYN POVÝŠILA NA ZÁSTUPKYNI MANAŽERA V SEE'S CANDIES
A ZNOVU SE ZAMILOVALA.
Je mi ctí a zároveň výsadou
odsoudit vás na 175 let do vězení.
Právě jsem vám podepsala rozsudek smrti.
Povstaňte.
MEGAN A JEJÍ SESTRA I NADÁLE HOVOŘÍ O SEXUÁLNÍM ZNEUŽÍVÁNÍ
SLYŠENÍ VYŠETŘOVACÍ KOMISE
- Hubneš před očima. - Není to super?
Na kolika jsi kilech?
Shodila jsem 16 kilo.
No nekecej!
LISSET SE NEDÁVNO ZASNOUBILA
PATRICIA SE BUDE LETOS VDÁVAT
AMY SI OTEVŘELA SVÉ POLE DANCE STUDIO
SPOLU S ALLISON VYHRÁLY SOUTĚŽ DVOJIC
SHEILA DÁL VYUČUJE
Co je potřeba protáhnout? Co musí růst?
JEDNA ŽENA ZA DRUHOU
Překlad titulků: Michal Pokorny