Carrie! Carrie!
Carrie!
- Jeg ringer tilbage. - Lisette. Hej.
- Hej. - Det er sjovt at se dig her.
Jeg ved det. Jeg troede kun, at du eksisterede i vores lobby.
- Hvad laver du her? - Det er flovt.
Jeg ser på, at de slår teltene op til min smykkeudstilling.
Du er en af Bulgaris tre nye designere, man skal holde øje med.
Der er intet at være flov over.
Og så Bryant Park, hvor modeugen blev afholdt?
Det er hellig jord.
- Du kommer vel fredag aften? - Cocktails i et telt? Det er lige mig.
Godt, for du er den eneste, der betyder noget.
Du og indkøberen fra Neiman. Og Saks.
Men egentlig kun mig.
- Vil du have en cappuccino? - Ellers tak, men jeg må løbe.
Det er flovt, men jeg skal indtale min seneste bog som lydbog, så ...
- Men vi ses. - Okay.
Hør lige. Du er Carrie Bradshaw. Det er der intet flovt ved.
- Farvel. - Hej.
- Rocco, jeg er ude foran. - Ude foran?
- Ja. - Jeg er lige rundt om hjørnet.
Hallo! Stop ham! Han stjal min taske! Hjælp!
Hvorfor er der ingen, der hjælper? Hvorfor står I der bare?
- I guder ... - Han stjal min taske!
Rolig. Det er okay.
- Hallo. - Det røvhul af en taber.
- Kan du være mere specifik? - En fyr stjal min Birkin.
- Nej. Hvor? - Lige foran mit skide byhus.
I fuldt dagslys. Hvad er det, der sker med byen?
Jeg kører rundt om karréen i tilfælde af, at han tog pungen og smed tasken fra sig.
- Som de plejede at gøre. - Nej. Alle ved det nu om stunder.
- Er du okay? - Faktisk ikke.
Jeg købte den taske som en gave til mig selv efter mit første store salg.
Jeg købte den for så lang tid siden, at der ikke var en venteliste.
Jeg kan berolige jer med -
- at skolen nu har yderligere fire sikkerhedsvagter på hvert hjørne.
Er Miranda blomstertypen eller madkurvtypen?
Jeg vil give hende en gave som tak for, at hun præsenterede mig for Nya.
- Hun medvirker i min dokumentar i morgen. - Hvor er det spændende.
Miranda er mest til mad, men hun er stadig i L.A. med Che.
- Jeg sender adressen til dig. - Ja.
... en hændelse, der truer vores Arbor-fællesskab.
Nogle af vores elever har lavet ...
... en MILF-liste.
- Vi skal have fat i den liste. - Ja, 100 procent.
Er der nogen, der har noget at tilføje?
- Nej. - Nej?
I virker ellers ret snakkesalige.
Godt. Jeg er glad for, at vi er enige.
"Det var den slags dag, der ville være gået i glemmebogen -
- hvis den var endt på enhver anden måde."
Jeg bliver ved med at begå fejl. Undskyld.
Det er okay. Jeg fik det på den anden optagelse.
Vil du puste ud eller strække benene, før vi går videre til kapitel tre?
Nej, det behøver jeg ikke. Tak.
- Du gør det storartet. - Vil du stadig ikke hyre en skuespiller?
Julianne Moore eller Julianna Margulies? En af Juliannerne.
Det var fint med skuespillere til de andre bøger.
Men en så personlig selvbiografi skal læses af forfatteren.
Carrie, dine P'er er stadig lidt skarpe.
Jimmy kommer ind og justerer mikrofonen igen.
- Åh gud. Han lugter. - Er det rigtigt?
- Det lugtede jeg ikke. - Vent, til han løfter armene.
Jeg kan justere mikrofonen!
Okay, jeg retter lige lidt på den.
- Tak. - Gary siger, at du skal udtale T'erne.
Du sluger dem. "Glemt", ikke "glemd".
Sluger dem ...
- Ja. - "Glemd". Ja. Tak.
Hyg jer.
Hold da op. Det er os, der har brug for et mundbind.
- Jeg gør noget ved det. - Nej, det er okay.
Jeg mener det. Det er okay. Jeg kan overleve de to dage.
Heltemodigt, men det vil tage fem dage.
Fem dage?
Juliannerne kunne have gjort det på to.
Det er en bog om din mands død.
Vi vil sikre os, at du har tid nok. Det er en stor mundfuld.
Okay. Er vi klar?
- Ja. - Kapitel tre.
Jeg henter pebermyntete til dig.
Amanda, tak, men du skal ikke stå her og opvarte mig hver dag.
Gid jeg skulle. Jeg skal tilbage i forlagstrædemøllen -
- men jeg har sendt Garys nummer til dig, hvis der er problemer.
- Okay? - Okay.
Hvor var jeg?
Kapitel tre ...
- Okay, jeg er klar. - Vi optager.
"Kapitel tre."
"Jeg kom hjem fra Manhattan School of Music med Beethovens concerto i ørerne."
"Lyden af vandet fra brusebadet mødte mig."
"Da jeg råbte 'John', var jeg bekymret over ..."
Undskyld. Jeg sprang over et ord.
- Er du okay? - Ja.
Det er vist lang tid siden, jeg har læst det.
"Jeg husker, at jeg var bekymret over ..."
Vent, hvad? Det giver ingen mening.
Tænk ikke på det. Start forfra.
Okay.
"Kapitel tre."
"Jeg kom hjem fra Manhattan School of Music med Beethovens concerto i ørerne."
"Lyden af vandet fra brusebadet mødte mig, da jeg råbte ..."
Den sætning er alt for lang. Jeg ville gerne springe herfra og til ...
... "vi havde en to timer lang køretur foran os". Er det okay?
Nej. Du skal læse det, der er udgivet.
Det var en skam, for det er temmelig klodset.
Hvem har skrevet det?
- Start forfra på kapitel tre. - Okay.
"Kapitel tre."
"Jeg kom hjem fra Manhattan School of Music med Beethovens concerto i ørerne."
"Lyden af vandet fra brusebadet mødte mig, da jeg råbte 'John' -
- og jeg husker, at jeg var bekymret over, hvor sent det var."
"Vi havde en to timer lang køretur forude, og tid var meget vigtigt for John."
Undskyld. Jeg gjorde det der ... Jeg slugte ...
Jeg slugte T'et i "vigtig". Det var min fejl.
Carrie, du må gerne sætte farten ned.
Tag dig god tid. Vi har fem dage herinde.
Ja, det hører jeg.
"Hvordan går det, min lille cannoli?"
- Far, lad være med at kalde mig det. - "Hvad?"
"Må jeg ikke længere kalde dig min lille cannoli?"
"Hvem krænker jeg nu? Kagen eller cremen?"
- "Jeg ..." - Det er min replik.
- Undskyld. - Det er okay.
Jeg skal tale med ... Det handler ikke om et kælenavn ...
Vent. Undskyld. Bogstaverne blev små igen. Jeg hader min nye telefon.
Kan de ikke bare printe manuskriptet ud til dig?
Ikke når det er en ny scene, jeg lige har fået, som vi skal øve om en time.
Lad os tage den fra der, hvor faderen sætter sig.
Efter at du begynder at græde?
Jeg behøver ikke at græde. Det er ikke mejslet i sten.
Der står her: "Che begynder at græde." Og så: "Ches gråd bliver voldsommere."
Og så siger faderen: "Græd ikke." Så du er vist nødt til at græde.
- Lad os bare gennemgå replikkerne. - Fint. Okay.
"Jeg er ligeglad med, hvad du kalder dig selv."
"Vil du være nonbinær, så vær nonbinær."
"Jeg vil bare ikke miste min lille pige."
Du mister mig ikke. Jeg er stadig mig.
"Kom nu, cannoli. Lad være med at græde."
"Du ved jo, at jeg ikke kan klare det, når du græder."
- Vil du prøve at græde? - Nej.
Nej, det vil jeg ikke, Miranda, for hvis jeg græder -
- sender det et signal om, at det at være nonbinær er en tragedie.
Og at jeg ikke er lykkelig, hvilket jeg er.
Hvilket jeg var, indtil jeg fik den her utroværdige og elendige scene.
Så sig, at du ikke vil bruge den.
Nej. Jeg har allerede sagt til dem, at jeg ikke vil have blåt hår -
- være iført swingpjattejakkesæt eller komme med flade de-dem-vittigheder.
Det er meningen, at det skal være mig.
Pis.
Che, hvad kan jeg gøre?
- Jeg er okay. - Du bliver fantastisk.
Og du har stadig tre dage inden optagelserne -
- og jeg vil være der til at opmuntre dig. Ikke?
Jo.
Kom. Jeg kører dig til dit møde på vej til studiet.
- Okay, tak. For pokker da! - Hvad?
Gik jeg glip af et opkald, selv om lyden er slået til? Den Android er egenrådig.
Tænk, at jeg lod den sælger overtale mig.
Og hvorfor ignorerer Brady mig? Jeg har ikke hørt fra ham i flere dage.
Slap af. Han hygger sig i Europa sammen med sin kæreste.
- Ja, men ... - Men den telefon er virkelig irriterende.
- Få den undersøgt. - Ja. Det skal jeg nok.
Kom her.
Og sådan blev jeg juraprofessor på Columbia.
- Alle tiders, Nya. - Mener du det?
Ja. Jeg vil gå tilbage og høre mere om din mening om Constance Baker Motley.
Hvordan brød én kvinde så mange race- og kønsbarrierer ned?
Hun var en ...
- Min mikrofon faldt vist ned. - Brian?
- Jeg kommer. - Undskyld.
- Jeg ordner den. - Det er fint.
- Undskyld. Jeg skal lige fiske den op. - Naturligvis. Ja.
Burde du ikke invitere på middag først?
Vi fik vist det hele, og vi er sent på den, så lad os bare stoppe her.
Modtaget. Er det i orden? Okay. Jeg fisker den lige ud.
Der var den.
- Mente du det med en middag? - Hvad? Nej, jeg lavede bare sjov.
Det var en skam.
Hej.
- Må jeg spørge dig om din lydmand? - Brian? Ja, han er sjov, ikke?
Det var lidt ud over det sædvanlige. Ikke?
Han fiskede ikke efter mikrofoner på den dommer, jeg interviewede i går.
Min mand og jeg er lige blevet separeret, så jeg tænker ikke i de baner endnu.
Men så du hans arme i den skjorte?
Du tænker vist i de baner, så giv ham dit telefonnummer -
- og gør det lidt hurtigt, for vi skal have frokost.
Det var alt for i dag, folkens. Vi ses på torsdag.
Hvordan går det med lydbogen?
Det er dag to, og jeg overdriver åbenbart stadig mine P'er og sluger mine T'er.
Det viser sig, at det at tale ikke er så nemt.
Når man ser bort fra P'erne og T'erne, hvordan går det så?
Det kan ikke være nemt at genopleve det hele.
Hvis du får brug for min støtte, så kommer jeg.
Jeg har det fint. Bortset fra taleproblemerne klarer jeg det ret godt.
Du klarer det virkelig godt.
Jeg sagde lige til Miranda, at du er kommet flot videre.
Vi er så stolte af dig.
Der kommer de. Jeg troede, at de måske havde glemt det.
- Hej. - Hej.
- Undskyld. - Det er okay.
- Undskyld, jeg kommer for sent. - Hej.
- Hej. Du dufter godt. - Det var min skyld.
Ja. Hun var så gribende, at vi gik over tiden.
Skynd jer at se på menukortet. Vi har holdt dem hen.
Vent. Jeg fik den.
- Jeg fik listen. - Maden kan vente.
- Vent. Jeg kan ikke åbne den. - Hvilken liste?
Det lyder tåbeligt, men der er stor ståhej på skolen -
- over en liste over MILFer, som en dreng har lavet.
- En hvad? En MILF-liste? Mener du det? - Ja. Det er "MILF-gate".
- Okay, her kommer den. Den downloader. - Hvordan fik du fat i den?
Jeg afslører aldrig mine kilder.
I to er jo de rene Woodward og Bernstein.
Det skal lige siges, at jeg mener, at det er forkert -
- at kvinder stadig bliver bedømt på ...
Her er den. Vi er nummer to og tre.
- Jeg ville bytte rundt på os. - Nej, du fortjener at være nummer to.
- Men hvem er nummer et? - Kayla Charles. Finns stedmor.
- Hun er også smuk. - Ja.
Men bør en stedmor teknisk set ikke være på en anden liste?
Nya, det underviser du vel i -
- når du forelæser om MILF-love i det 21. århundrede?
Undskyld. Vores frokostsamtaler er normalt ikke så lavpandede.
Jaså? Hvem har du spist frokost med?
Jeg nyder det, men måske bør vi skifte emne -
- og tale om abortrettigheder eller at demokratiet er i fare -
- eller at planeten er ved at dø.
Den lækre lydmand har lige sms'et.
"John løftede hovedet og kiggede op på mig fra badeværelsesgulvet."
"Tiden stod stille."
"Jeg kunne ikke bevæge mig."
"Det føltes, som om jeg stod der i flere timer."
- Holder hun en pause, eller ... - Aner det ikke.
"Men det var kun et øjeblik."
Pause. Hør, Carrie, nu går det vist for langsomt.
- Okay. - Find en mellemvej.
Læs afsnittet om, hvor længe du ventede, men uden at vente så længe.
Vi optager.
"John løftede hovedet ...
... og kiggede op på mig fra badeværelsesgulvet."
"Tiden stod stille."
"Jeg kunne ikke bevæge mig."
"Det føltes, som om jeg stod der i flere timer."
"Men det var kun et øjeblik."
"Han så meget lille ud."
"Jeg havde glemt, hvor stor han var."
Det er skidt, at forfatteren er så følelsesladet. Det ...
Det føles ...
... uprofessionelt.
Jeg er enig.
Lad os springe over kapitel tre indtil videre -
- og vende tilbage til det en anden gang.
Okay. Ja. Lad os springe over kapitel tre indtil videre og vende tilbage til det.
- Men jeg udtalte T'et i "glemt". - Ja, det gjorde du!
- Vi kunne høre det. - Vi hørte det.
- Okay. - Kapitel fire.
- Jeg er bange for dig. - Carrie! Carrie!
Bitsy. Hej.
- Kom. Sæt dig ned. - Ja? Okay.
- Er min overlæbe stadig rød og hævet? - Nej. Nej, ikke særlig meget.
Du er for venlig. Et ansigtsløft til 100.000 dollars -
- og jeg skal stadig betale 25 dollars for at få overlæben vokset.
Gud er tydeligvis en mand.
Hvilken fantastisk ting er du på vej til eller på vej hjem fra?
Ikke noget fantastisk. Jeg indtaler min nye bog.
Ja! "Elsket og mistet". Jeg har lige forudbestilt den, søde.
Jeg glæder mig til at se, hvilket rammende Carrie Bradshaw-perspektiv -
- du har til mig og alle de andre damer, der har mistet deres mand.
Jeg ved nu ikke, om der er et perspektiv. Men jeg ...
Jeg brød sammen, da jeg læste højt. Pludselig var jeg der igen.
Det var pinligt.
Jeg troede, at jeg klarede det så godt. Jeg kom igennem hele det første år.
Skat ... Det andet år er værre end det første.
Det er den uartige lille hemmelighed, ingen fortæller en.
For tiden går, og uanset hvad der sker -
- godt, skidt eller underligt, så går han glip af det hele.
Så man føler sig længere og længere væk fra ham.
Det er frygteligt.
Men du virker altid ... Du virker altid så positiv.
Det er jeg også. Nogle dage. Andre dage ...
... lader jeg som om, søster.
Men hvad er alternativet? At have ondt af mig selv?
Her er et ordsprog, jeg hørte til kabbala.
Okay.
"Hullet bliver aldrig fyldt. Men nyt liv vil vokse omkring det."
Så du skal bare gøre det, der kræves for at plante nye frø.
For mig var det et ansigtsløft.
For dig er det nok noget andet.
Men du skal bare gøre det, du får det bedre af.
ELSKET OG MISTET
"Jeg tog hans livløse krop ...
... i min favn ..." Nej. Umuligt.
Hej, du har ringet til Gary Schneider. Læg en besked.
Hej, Gary. Det er Carrie Bradshaw.
Jeg er lige blevet testet positiv for corona -
- så du må få en skuespiller til at indtale den. Det beklager jeg.
Tak. Farvel.
Tak.
Her er mit visitkort. Vi tales ved.
Bevæg dig ikke.
Det ser fantastisk ud.
Jeg har lyst til at markere det her øjeblik i mit liv, hvis du forstår.
Jeg vil huske, hvem jeg er lige nu, så jeg aldrig går tilbage -
- til at være den person, jeg ikke vil være.
Hende, der var i advokatfirmaet i alle de år og undertrykte sine ønsker og behov?
Præcis. En lille robot, der arbejdede 80 timer om ugen, og for hvad, Ricky?
Jeg har nogle sjove robotter.
Se her. Husholdersken fra "Familien Jetson".
Ja.
Det er min "Lost in Space"-robot. Han er populær.
Men du skal have en, der får dig til at føle dig -
- mest som dig selv, Miranda.
Du er så let at tale med. Det sætter jeg virkelig pris på.
- Hej, Californien. - Gudskelov tog du den.
Jeg skal til at gøre noget, der enten er virkelig dumt eller meget befriende.
- Hvis det involverer scientology ... - En tatovering.
En tatovering. Okay. Jeg burde have gættet det.
Og jeg var tæt på at gøre det, for hvorfor ikke?
Hvorfor skulle der være noget galt i det? Det er en tatovering. Alle har en.
Ja, og alle får dem fjernet.
Det er sandt. Og jeg er bange for at binde mig.
Jeg kan ikke engang vælge en baggrund til min telefon.
Ricky mener, at det hænger sammen med min frygt for at miste kontrollen.
- Miranda? - Ja.
Det er på tide, at du kommer tilbage til New York.
Nej. Her er sjovt.
Det er som at lege, at man lever. Jeg ønsker aldrig, at det slutter.
Hvad med dig? Charlotte siger, at indspilningen går godt.
Nej. De var nødt til at bruge en skuespiller.
Jeg kunne ikke gøre det færdigt.
Åh nej. Hvorfor kunne du ikke gøre det færdigt?
Det viser sig ...
... at jeg har corona.
Tænk, at du ikke sagde det straks. Corona. Endelig blev det din tur.
Ja, så meget for at undersøge mit blod i laboratoriet.
- Hvordan har du det? - Symptomfri.
Jeg havde ikke fundet ud af, at jeg havde det, hvis det ikke havde været for testen.
Du skal ikke bekymre dig om mig. Du har nok at tænke på med din tatovering.
Hvad med en robot?
Fint. Men et sted, hvor man ikke kan se den.
Troede du, at jeg ville få den lavet på halsen?
- Jeg skal ikke med i en bande. - Godt. Okay. Farvel.
- Hallo. - Miranda fortalte det. Det gør mig ondt.
Hvad kan jeg komme med? Suppe? Stegt kylling?
Jeg laver basmatiris. Harry ville ikke spise andet, da han havde det.
I guder. Nej. Jeg har det fint.
Jeg er en af de heldige. Du skal ikke være bekymret for mig.
- Og lad være med at sende noget. - For sent.
Jeg har allerede bestilt en æske Varsano's.
Den kommer inden for en time. Det er saltkaramel, som du elsker.
Åh gud.
For helvede da.
I guder! 24 dollars for gazpacho?
Der er suppe for to dollars og "hvor vover de?" for 22.
Endnu en måde, byen flår en på. Ved du, hvad det sværeste er?
Den taske havde sentimental værdi, og nu er den væk.
Ja. Jeg er helt med.
Engang stjal et engangsknald min fars guldpengeclips lige for øjnene af mig.
- Og du stoppede ham ikke? - Jeg var bundet til sengen.
Jeg skriver til Carrie. Det ligner hende ikke at være så forsinket.
Kom nu.
A ... I ...
"Øjne."
VI VENTER.
Pis. Det havde jeg glemt.
Carrie kommer ikke. Hun er lige testet positiv for corona.
Har hun fået corona nu? Hun er meget bagefter.
Bestyrelsen har vist MILF-synderen derinde lige nu.
- Men de vil ikke sige, hvem han er. - Jeg har hørt, at det var Milo.
- Milo W.? - Nej, Milo H.
Ham, der havde bøjle på i sjette klasse, selv på klassebilledet?
- Han kunne ikke udtale S. - Nørderne er altid de mest perverse.
Hør, jeg har det ikke godt med det her. Vi taler om en lille dreng.
Det er sandt.
- Er det Milo H? - H for "herrelækker".
Hvorfor føler jeg mig som Blanche DuBois?
Arbor-skolen skal sende det budskab -
- at vi ikke tolererer kvindehad af nogen art -
- og derfor vil overtrædelsen og straffen plette elevens karakterbog -
- når vedkommende søger ind på college.
- Mener du det, Greg? - Ja, Charlotte.
Hvis jeg må spørge, er det så ikke en smule overdrevet?
Drengens alder og relativt gode intentioner taget i betragtning -
- er så streng en straf nu også nødvendig?
Jeg er enig med Charlotte, Greg. Er det ikke en mulighed for at vise -
- at vi går ind for genoprettende retfærdighed?
Det siger I bare, fordi I er nummer to og tre på listen.
- Præcis. - Er vi det?
Hold nu op, vi har alle set listen.
Greg.
I bør være nummer et og to.
Jeg har lige fået at vide, at en gruppe mødre -
- blev hørt objektivisere en mandlig elev i foyeren.
- Gjorde de det? - Ja.
Velkommen til Warner Bros. Studio -
- og liveoptagelsen. Hold orden i køen.
Brady? Endelig. Hallo. Er du stadig i Amsterdam?
Mor, hvor har du været?
Jeg har ringet siden i går. Du tager den ikke.
Undskyld. Det er min nye telefon. Jeg hører den kun halvdelen af tiden.
- Jeg har ringet ti gange. - Græder du? Brady, hvad er der galt?
- Luisa slog op med mig. - Hvad? Hvorfor?
Aner det ikke. Hun stak af til Firenze. Det er slut.
- Pis! - Hvad var det?
- En bil. Gid den havde ramt mig. - Sådan må du ikke sige.
Skat, du skræmmer mig.
- Har du talt med far? - Ja, men jeg ville helst tale med dig.
- Mor, jeg er nødt til at løbe. - Hvad? Nej. Lad være med at lægge på.
- Jeg græder. Folk kigger. - Så lad dem kigge.
Hør på mig. Gå tilbage til vandrehjemmet, og ring så til mig.
Hvad gør du?
- Ringer til dig fra vandrehjemmet. - Godt. Ring til mig. Jeg elsker dig.
Alle telefoner skal slukkes -
- og lægges i en aflåst pose, til optagelserne er slut!
Ingen undtagelser!
- Lad mig få din telefon. - Ingen undtagelser!
Telefonen skal ned i posen.
Jeg har ikke nogen. Jeg mistede den på stranden.
Og du brugte ikke Find My? Eller købte en ny?
Det skete bare, og jeg har aldrig følt mig mere afslappet i hele mit liv.
- Det lyder rigtigt. Gå bare ind. - Okay. Tak. Jeg glæder mig.
- Hej, Amanda. - Jeg har godt nyt til dig.
- Fik du fat i en Julianne? - Bedre. Jeg har skaffet dig en uge til.
Hallo?
- Ja, jeg er her. - Carrie, bogen fortjener din stemme.
Også selv om det er det sidste, du vil udsætte dig selv for.
Med coronaen altså.
Vi må vente og se, hvordan jeg har det i næste uge.
Umuligt.
Husker du, da din fætter Lenny kom ud af skabet?
Den aften efter minigolf?
Jeg havde det fint med det. Jeg var skam overrasket.
Af en bøsse at være var han god til minigolf.
Minigolf, far? Du forstår det ikke.
Nej, det gør jeg måske ikke, men det giver mig mavesår.
Kom nu. Sæt dig ned, og tal med mig, min lille cannoli.
Far, hold op med at kalde mig det.
Må jeg ikke længere kalde dig min lille cannoli?
Hvem krænker jeg nu? Cremen eller kagen?
Jeg forsøger at være mig selv, men jeg er bange for at skuffe dig.
Du skuffer mig ikke.
Skat, jeg er ligeglad med, hvad du kalder dig selv.
Hvis du vil være nonbinær, så vær nonbinær.
Vil du klippes hos Bob's Big Boy ...
... så er det dit hår, ikke mit.
Jeg vil bare ikke miste min lille pige.
Far, du mister mig ikke. Jeg er stadig mig.
Og jeg elsker den, du er.
- Hvad? Hvad er det? - Hvad er det?
- Er det med i serien? - Åh gud.
- Tager du pis på mig?
- Undskyld, det er jeg virkelig ... - Mor, hvorfor FaceTimer du mig?
- Du gør det så godt. - Ingen telefoner!
- Der må ikke være telefoner! - Jeg ringer til dig. Undskyld. Beklager.
Undskyld mig. Jeg beklager meget. Min søn står midt i en krise.
- Jeg står midt i en krise. - Undskyld.
Fald ned, alle sammen. Den slags sker. Vi kan gøre det igen, ikke sandt?
Du der med telefonen, du skal lige vide, at du ødelagde vores store øjeblik.
Og vi vil aldrig kunne genskabe det -
- fordi Che ikke er skuespiller, de er standupkomiker.
Vent nu lige.
Jeg synes, at de gør det fantastisk. Hvad siger I, folkens?
- Giv Che et bifald. - Nej, Tony ...
- Det er Tony Danza. - Lad os tage scenen igen.
- Okay? Inden min sovs brænder på. - Manden, myten, lasagnen!
Okay, vi starter der, hvor vi kom til ...
Jeg troede på dig.
... før den dames bukser begyndte at ringe.
Che sad ved bordet og bad sin far om at acceptere hende, som hun var.
Som de er! De, de, de ...
Nej, han sagde ikke direkte, at han vil begå selvmord.
Men han sagde, at han ville ønske, bilen havde ramt ham, og jeg er ude af den.
Tag en dyb indånding. Det skal nok gå.
Sagde du, at Brady flyver hjem sent i aften?
Ja, han lander i morgen tidlig, New York-tid.
Jeg tager flyet i aften klokken 20 fra L.A.
- Synes du, at jeg overreagerer? - Nej. Jeg synes, at det er klogt.
- Men måske er det bare midlertidigt. - Det ligner ham bare ikke.
Og Che er stadig ved at optage pilotafsnittet og hader mig sikkert.
- I guder, det er et stort rod. - Tænk ikke på Che lige nu.
Du gør det rette. Intet er vigtigere.
- Tak, fordi du siger det. - Brady skal nok klare det.
- Jeg elsker dig. - I lige måde. Farvel.
Her er noget, ikke mange ved om Warner Bros. Studio ...
Hvem er det?
Det er Seema med frokost. Jeg sneg mig ind sammen med UPS-fyren.
Du store.
- Hej. - "Oy vey"?
Jeg ...
- Jeg har ikke corona. Jeg lod som om. - Godt.
Mundbindet her er smart, men ikke reglementeret.
Nu har jeg det skidt med, at jeg løj for min forlægger.
Og endnu værre med ... at lyve for mine to ældste venner.
Men de har allerede støttet mig så meget.
Jeg kan ikke udsætte dem for mere af det her.
Der må være en udløbsdato -
- for hvor meget sorg, man kan bede en ven om at støtte en igennem.
Ikke hvis de er rigtige venner.
Jeg var der ikke til første runde, men jeg er her nu. Jeg er lutter øre.
- Jeg hader at have ondt af mig selv. - Carrie, du oplevede noget forfærdeligt.
Du har lov til at have ondt af dig selv.
Og hvis du ikke vil forlade bygningen, så lad være.
Kravl i seng, læg dig ned, træk dynen over hovedet ...
... og føl det, du har brug for at føle.
Nej. Nej.
- Jeg er ikke typen, der lægger mig. - Det ved jeg. Du er stærk.
Jeg lå i fosterstilling på grund af en håndtaske.
Nej, ikke bare en håndtaske. En Birkin.
Det var din Birkin. Den betød noget for dig.
Jeg siger ikke, at det er det samme, men ...
- Det gør du altså. - Ja, det gør jeg.
Åh nej. Det er Lisette.
Jeg lovede at komme til hendes pop-op-Bulgari-udstilling i aften.
- Du tager ikke derhen. - Det er jeg nødt til. Hun er en ven.
Hun ved ikke, at jeg har fantasicorona.
Okay, Che.
Vent i din trailer, så henter jeg dig, når de har brug for dig til ekstra scener.
- Okay. - Hej.
Jeg prøvede at komme ind igen, men det fik jeg ikke lov til.
- Hvorfor mon? - Kan vi ...
Ja. Beth, giv os lige et sekund.
Fint. Vil du have den her? Solen er ret stærk.
- Nej tak. - Okay.
Hør her, det er jeg virkelig ked af. Det var frygteligt.
- Ja, det var det. - Brady ringede. Han lød selvmordstruet.
Han har prøvet at få fat i mig i flere dage. Luisa slog op med ham i Amsterdam.
Jeg har aldrig hørt ham græde sådan før.
Det skræmte mig, og jeg ville ikke gå glip af flere opkald.
Du ødelagde familiescenen!
Jeg havde min egen familiescene, og den var virkelig.
Jeg når ikke at se resten af optagelsen.
Jeg skal med et fly klokken 20, og forhåbentlig når jeg hjem før Brady.
Vent. Undskyld, forlader du L.A.?
- Ja. - Miranda, fald nu lige ned, okay?
Han er et barn. De har slået op, og det er en del af livet.
Okay, men han er mit barn.
Det vigtigste for mig. Du ved ikke, hvordan det føles.
Så står vi lige.
Hej. Undskyld.
- Du skal have ordnet hår og makeup nu. - Intet problem.
Gør, hvad du skal.
Che! Jeg er virkelig ked af det.
Kan vi ikke lade være med at tage afsked på den måde?
Jo. Okay.
Fint. Jeg håber, at Brady er okay. Jeg mener det.
- Tak. Det gør jeg også. - Okay.
- Gå. Vi tales ved senere. - Okay.
Modtaget.
Serien bliver et stort hit!
Så det var dét, hun lavede nedenunder.
Se, et hårspænde. Er det ikke utroligt? Hvor er det fint.
- Det må være indkøberen fra Neiman. - Hej.
- Jeg lugter et salg. - Det er rart at møde dig.
Jeg er så glad på Lisettes vegne.
Smykkerne er fantastiske, og Bellinien er elendig.
Det beklager jeg.
Hvorfor tager den fyr eller tjener smykkerne op?
Måske flytter han bare på dem.
Ned i sin lomme?
Giv mig din halskæde. Dig, giv mig din ring.
- Mener du det? Sker det virkelig? - Det sker.
Hvad laver han?
Hvad fanden laver han? Tjeneren stjæler mine smykker!
- Vagter, hjælp! Gør dog noget! - Jeg har corona!
- Hvad? - Vagter!
Han stjæler mine smykker! Så hjælp mig dog!
- Hjælp! Så hjælp mig dog! - Så er det nok. Halskæden. Nu.
Nej. Ikke min navnehalskæde. Den betyder alt for mig.
Det tror jeg ikke, røvhul.
- Pis. - Tyveri!
- Hjælp mig! - Har du en pistol?
Vagter! Hjælp mig!
Hvor helvede var I tåber? De tog ... Se. Alle mine smykker er væk.
Hvor var I? Åh gud. De tog det meste.
- Frøken, du må ikke ryge herinde. - Nå, ikke? Er det mig, der er problemet?
- Skat? - Mor ...
Søde ven. Lille skat.
- Alle går fra hinanden. - Ikke os. Det er okay.
Jeg går ingen steder. Det er okay. Du er hjemme nu.
Du er hjemme nu.
- Vent. - Her kommer den.
Hvor lang tid tager det?
Bevæger vi os overhovedet?
Skraldebil. Den tredje i dag.
Jeg går hjem. Det er lige rundt om hjørnet.
Den by, altså ...
Hvor er den sød. Må jeg klappe den?
Hej, hvor er du smuk.
- Ja, det er du. - Kom, Sugar.
Det er du.
Åh gud ...
Nej.
Lisette, det er Carrie.
Lisette?
Jeg ved, at nøglen kun var til nødstilfælde, men det føltes som et.
Jeg tog nogle chokolader med, som en ven sendte til mig.
Jeg kan ikke spise hele æsken alene. Jo, det kunne jeg, men ...
Mums.
Hvordan har du det?
Det er væk.
Alt det, jeg har knoklet for at lave.
Alt var perfekt.
Nu skal jeg starte helt forfra.
Jeg ved, hvordan du har det.
Må jeg lægge mig?
På et tidspunkt er vi nødt til at stå op.
Men ikke lige nu.
"Og mens jeg klamrede mig til John en sidste gang ...
... gjorde vandet på badeværelsesgulvet mine blå bryllupssko sorte."
Okay, så er kapitel tre klaret.
- Fik du det hele? - Ja.
Vi er færdige.
Det var alt, folkens.
Du klarede det, Carrie.
Ja.
Jeg klarede det.
En skål for den skønne gammeldags tasketyv, der kun tog min pung -
- og smed tasken fra sig.
Helt bestemt.
Skål for New York City. På godt og ondt.
Med ondt, mener du så fællesbordet?
- Hej, de damer. Skål. - Skål.
- Hvor kommer I fra? - Jeg er født og opvokset i New York City.
- Hvad med dig, kammerat? - Flot.
Vi er fra Sydney. Vi er her med vores rugbyhold.
Vi har haft en fantastisk tur. Ikke sandt?
- Jo. - Hør, født og opvokset.
Vi er her kun i to dage til, så vi giver en omgang -
- og så kan I fortælle, hvad vi skal se, før vi rejser.
Jeg er vild med New York igen.
- Hejsa. - Lad os få gang i festen.
Okay.
Og med ét ...
... fik jeg corona.