Carrie! Carrie!
Carrie!
Nazaj te pokličem. -Lisette. Živjo.
Živjo. -Čudno te je videti tu.
Vem, mislila sem, da obstajaš samo v veži naše stavbe.
Kaj počneš tu? -Nerodno, prišla sem pogledat
postavljanje šotora za razstavo mojega nakita.
Ena izmed treh novih Bulgarijevih oblikovalk si.
Nič naj ti ne bo nerodno.
Poleg tega je Bryant Park nekoč gostil Teden mode.
Ta tla so posvečena.
Saj prideš v petek zvečer? -Koktajli in šotor? Čisto zame.
Dobro. Samo ti si mi pomembna.
No, in nabavnik iz Neiman'sa.
In Saksa. -V resnici pa samo jaz.
Te lahko povabim na kapučino? -Hvala, mudi se mi.
Nerodno, prosili so me, da posnamem zvočno različico svoje nove knjige.
Kakorkoli, se vidiva. -Prav.
Hej, Carrie Bradshaw si.
Nič naj ti ne bo nerodno.
Adijo. -V redu.
Okol, malce prej bom zunaj. -Zunaj?
Ja. -Za vogalom sem.
Hej! Ustavite ga!
Torbico mi je ukradel. Na pomoč!
Zakaj mi ne pomagate? Zakaj samo stojite in gledate?
Ojej. -Torbico mi je ukradel.
Že dobro.
Živjo, ti. -Ta podli pesjan.
Si lahko natančnejša? -Nekdo mi je ukradel birkinko.
Ne! Kje? -Pred mojo vrstno hišo.
Sredi belega dne. Kaj se dogaja s tem mestom?
Vozim se okoli, če je vzel denarnico in odvrgel torbico.
Kot so to počeli. -Ne, danes so vsi poučeni.
Si dobro? -Niti ne.
Za torbico sem zapravila kup denarja,
da bi proslavila svojo prvo veliko prodajo.
Tako davno sem jo kupila, da še čakalnega seznama ni bilo.
Zagotavljam vam,
da ima šola na vsakem vogalu zdaj še štiri varnostnike.
Bi bila Miranda bolj vesela šopka ali košare s hrano?
Rada bi se ji zahvalila, ker me je povezala z Nyo.
Jutri snemam dokumentarec z njo. -Kako vznemirljivo.
Miranda ima zagotovo raje hrano, ampak je še v L. A. s Che.
Lahko ti dam tisti naslov. -Ja.
Izgred, ki je ogrozil vso arborsko skupnost.
Nekaj naših učencev je sestavilo
seznam milfic.
Nujno ga morava dobiti. -Stoodstotno.
Bi rad kdo še kaj povedal?
Ne. -Ne?
Zdita se namreč zelo zgovorni.
Dobro. Vesel sem, da se strinjamo.
"Bil je eden tistih dni, ki bi romal v pozabo,
če bi se končal kakorkoli drugače."
Ves čas se motim. Žal mi je, fanta.
V redu je, na drugem traku ga imam. -Prav.
Bi si vzela odmor, preden gremo na 3. poglavje?
Ne, hvala. Ni treba. Hvala. -Prekrasno ti gre.
Si še prepričana, da ne bi najela igralke?
Na primer Julianne Moore, Julianne Margulies ali kakšne druge Julianne.
Igralke so bile dobre za druge knjige,
tako osebne spomine pa mora brati pisatelj.
Carrie, še vedno malce poudarjaš P-je.
Jimmy prihaja spet nastavit mikrofon.
O bog, ne prha se. -Res?
Nisem opazila. -Čakaj, da dvigne roke.
Jaz lahko popravim mikrofon.
Samo malce ga nastavim.
Hvala. -In Garry želi, da zadeneš T-je.
Požiraš jih.
"Pozabiti", ne pa "pozabidi".
Požiram jih?
Ja. -Pozabiti, ja. Hvala.
Adijo.
O bog. Midve bi morali imeti masko.
Ukrepati moram. -Ne, dobro je.
Res je v redu. Dva dni bom že preživela.
Junaško, ampak najeli smo za pet dni.
Pet dni?
O bog. Katerakoli Julianne bi to opravila v dveh.
Knjiga je o smrti tvojega moža.
Hoteli smo ti zagotoviti dovolj časa. Prav? Ni kar tako.
Dobro. Smo pripravljeni?
Na 3. poglavje. -Ja.
Po metin čaj grem.
Amanda, hvala. Ampak nočem, da mi vse dneve strežeš.
Ko bi vsaj. Žal se moram vrniti v založbo.
Poslala pa sem ti Garryjeve podatke, če boš imela kakšne težave.
Prav? -Velja. Kje sem ostala?
3. poglavje.
Dobro. Pripravljena sem. -Snemam.
"Tretje poglavje.
Vrnila sem se iz Manhattanskega konservatorija
in Beethovnov koncert mi je še odzvanjal v ušesih.
Pozdravil me je zvok prhe,
ko sem poklicala Johna, me je skrbelo..."
Oprosti. Izpustila sem besedo.
Si dobro? -Ja.
Tega že nekaj časa nisem brala.
"Spomnim se, da me je skrbelo..."
Čakaj. Kaj? Zmedeno je.
Ni problem. Začnimo še enkrat.
Prav.
"Tretje poglavje.
Vrnila sem se iz Manhattanskega konservatorija
in Beethovnov koncert mi je še odzvanjal v ušesih.
Pozdravil me je zvok prhe, ko sem poklicala..."
Ta stavek je zelo dolg. Od tod bi najraje skočila na...
"Pred nama sta bili dve uri vožnje." Lahko to naredim?
V bistvu ne. Brati moraš, kar je natisnjeno.
Škoda, ker je res okorno.
Mislim, kdo je sploh to pisal?
Še enkrat začni. -Prav.
Od začetka tretjega poglavja. -Prav.
"Tretje poglavje.
Vrnila sem se iz Manhattanskega konservatorija
in Beethovnov koncert mi je še odzvanjal v ušesih.
Pozdravil me je zvok prhe, ko sem poklicala Johna...
Spomnim se, da me je skrbela pozna ura.
Konec koncev sta bili pred nama dve uri vožnje
in čas je bil za Johna tako pomemben."
Prav, oprosti. Res sem požrla...
Požrla sem T pri "tako". Žal mi je, jaz sem kriva.
Carrie, res si lahko privoščiš, da upočasniš.
Vzemi si čas. Pet dni imamo. -Ja, sem slišala.
"Kako gre, moj mali kanoli?"
Oče, prosim ne kliči me tako. -"Kaj je?
Te ne smem več klicati moj mali kanoli?
Koga zdaj žalim? Testo ali kremo?
Govoriti..." -To jaz rečem.
Oprosti. -Nič zato.
Govoriti morava... Ne gre za vzdevek...
Čakaj, oprosti. Črke so se spet zmanjšale.
Sovražim novi mobi. Ti ne morejo natisniti teh strani?
Ne, če gre za novi prizor, ki ga bomo vadili čez eno uro.
Greva od tam, ko oče sede.
Ko začneš jokati?
Ni nujno, da jokam. Ni vklesano v kamen.
Tu piše: "Che zajoka." Potem pa: "Che zajoka še močneje".
Oče reče: "Ne jokaj." Mislim, da moraš jokati.
Bi šli samo skozi besedilo? -Seveda. Dobro.
"Briga me, kako si praviš. Če hočeš biti nebinarna, pa bodi.
Samo nočem izgubiti svoje punčke." -Ne izgubljaš me. Še vedno sem jaz.
"Kanoli, nikar ne jokaj.
Veš, da ne prenašam, da jokaš."
Bi poskusila jokati? -Ne.
Ne, Miranda. Če bom jokala... -Dobro.
To sporoča, da je tragedija biti nebinaren.
In da nisem srečna, pa sem.
Oziroma sem bila, preden sem dobila
ta narejeni bedni prizor.
Pa jim reci, da ga ne boš igrala. -Ne.
Rekla sem že, da nočem modrih las.
Ali dolgega suknjiča. Ali nešteto zanič šal na temo nebinarnih.
To naj bi bila jaz in...
Fak.
Che, kaj lahko naredim?
V redu sem. -Sijajna boš.
Še trije dnevi so do snemanja,
pa jaz te pridem spodbujat.
Ja.
Pridi. Na poti v studio te odložim na srečanje.
Prav, hvala. Prekleto! -Kaj je?
Kako lahko zamudiš klic, če je zvok vključen?
Ta android je neobvladljiv.
Zakaj sem se pustila nagovoriti, da ga kupim?
In zakaj me Brady ignorira? Že dneve se nisva slišala.
Pomiri se. S punco se zabava po Evropi.
Ja, ampak... -Mobi pa res živcira.
Daj ga preveriti. -Bom.
Pridi sem.
Tako sem postala profesorica na Pravni fakulteti Columbia.
Odlično, Nya. -Res?
Ja. Zdaj bi se rada vrnila in izvedela, kaj meniš
o Constance Baker Motley.
Kako je ena ženska zrušila vse te rasne in spolne omejitve?
Bila je...
Mislim, da mi je padel mikrofon. -Brian?
Takoj. -Oprosti. Zdi se mi...
Vse bom uredil. -V redu je.
Oprosti, moram seči po lumpa. -Seveda, ja.
Me ne bi prej povabil na večerjo?
Mislim, da imamo vse, pa prekoračili smo termin.
Po mojem lahko zaključimo.
Velja. Smem? Prav.
Samo, da ga vzamem. Tako.
Tu je.
Si mislila resno glede večerje? -Ne, samo hecala sem se.
Škoda.
Hej.
Bi lahko govorili o tvojem toncu? -Brianu?
Zabaven je, ne?
Posebej se je potrudil. Se ti ne zdi? -Reciva le,
da v včerajšnjem intervjuju pri sodnici ni iskal mikrofona.
Z možem sva se ravno razšla, zato moj um še ne dela v to smer.
Si videla njegove roke v tej srajci?
Mislim, da tvoj um dela v to smer. Daj mu telefonsko.
Pohiti, ker zamujava na kosilo.
Končali smo. Se vidimo v četrtek.
Kako gre snemanje knjige?
Drugi dan snemamo, pa menda še poudarjam P-je in požiram T-je.
Izkazalo se je, da govoriti ni tako lahko.
Kako si sicer?
Najbrž ni lahko vsega podoživljati.
Lahko te pridem podpret, če bo treba.
V redu sem. Razen te nenadne težave z govorom
mi gre precej dobro. -Zelo dobro ti gre.
Z Mirando sva ravno govorili,
da sva ponosni nate, ker si šla tako naprej.
Tu sta. Sem se že bala, da sta pozabili.
Živjo. -Živjo.
Oprosti. -Je že v redu.
Žal mi je, da sem pozna. -Živjo.
Lepo dišiš. -Jaz sem kriva.
Tako očarljiva je bila, da smo prekoračili termin.
Hitro poglejta jedilnik. Zavlačevali sva.
Čakaj, dobila sem ga.
Dobila sem seznam. -Naročanje lahko počaka.
Ne morem ga odpreti. -Kakšen seznam?
Trapasto bo zvenelo, ampak na šoli je cel cirkus
zaradi seznama milfic, ki ga je napisal neki mulec.
Seznam milfic? Resno? -Ja.
V bistvu je "Milfgate". -Dobro, že gre.
Nalaga se. -Kako si ga dobila?
Ne razkrivam svojih virov. -Kot Woodward in Bernstein sta.
Po mojem je narobe, da dandanes
ženske še vedno presojajo po... -Tu je.
Na drugem in tretjem mestu sva.
Seveda bi zamenjala vrstni red. -Ne, zaslužiš si drugo mesto.
Kdo pa je na prvem?
Kayla Charles. Finnova mačeha.
Res je čudovita. -Ja.
Ampak ali ne bi morala mačeha uradno biti na drugem seznamu?
Nya, o tem gotovo predavaš na urah zakona o milficah v 21. stoletju.
Oprosti.
Teme naših kosil navadno niso tako preproste. Prisežem.
Res? S kom pa ti kosiš?
Uživam, ampak mogoče bi za spremembo
govorile o pravici do splava, ogroženosti naše demokracije
ali umiranju planeta.
Seksi tonec mi je pisal.
"John je dvignil glavo in me pogledal s tal kopalnice.
Čas se je ustavil.
Nisem se mogla premakniti.
Zdelo se mi je, da ure stojim tam."
Si je vzela odmor ali... -Ne vem.
"Pa je bil le trenutek..."
Premor. Carrie, mislim, da je zdaj prepočasi.
V redu. -Nekje vmes bo ravno prav.
Gremo še enkrat o tem, kako dolgo si čakala. Le z manj čakanja.
Snemamo.
"John je dvignil glavo...
In me pogledal s tal kopalnice.
Čas se je ustavil.
Nisem se mogla premakniti.
Zdelo se mi je, da ure stojim tam.
Pa je bil le trenutek.
Tako majhen je bil videti...
Da sem pozabila, kako velik je bil."
Mislim, da je slabo, če je pisatelj tako čustven. Vesta...
Zdi se
neprofesionalno.
Strinjam se. Kaj, če bi preskočili tretje poglavje
in se potem vrnili k njemu? -Prav. Ja, dajmo...
Preskočimo tretje poglavje in se bomo vrnili.
Sem pa zadela T. -Ja, si!
Ja, slišal sem ga. -Zagotovo.
Prav. -Četrto poglavje.
Ustrašila si me. -Carrie!
Carrie!
Bitsy, živjo.
Pridi, sedi. -Velja.
Imam še otečeno zgornjo ustnico? -Ne, niti ne.
Preveč si prijazna. Po dvigu obraza za 100 000 $
moram še vedno hoditi sem na odstranjevanje brkov za 25 $.
Bog je zagotovo moški.
Na kakšno sijajno zadevo greš ali se vračaš z nje?
Nič sijajnega ni. Svojo novo knjigo sem snemala.
Ja. Ljubljen in izgubljen. Pravkar sem jo naročila, miška.
Komaj čakam, da vidim, kakšen pogled ponuja
prodorna Carrie Bradshaw zame in vse gospe, ki so izgubile moža.
Ne vem za pogled. Pravkar...
Pravkar sem se sesula, ko sem jo brala.
Nenadoma sem bila spet tam.
Nerodno je bilo.
Mislila sem, da mi gre odlično. Prestala sem prvo leto.
Ljubica, drugo leto je hujše od prvega.
To je umazana skrivnost, ki ti je nihče ne pove.
Kajti čas mineva in karkoli se dogaja,
dobro, slabo ali čudno... On vse to zamuja.
Zato se ti zdi, da te nese vse dlje od njega.
Grozno je.
Ampak ti si...
Vedno se zdiš tako živahna.
Saj sem. Nekatere dni. Druge pa...
Samo pretvarjam se, sestra.
Kaj pa drugega? Naj se smilim sama sebi?
Tale rek sem slišala na tečaju kabale...
Vrzel se nikoli ne zapolni.
Toda okoli nje bo zraslo novo življenje.
Narediti moraš vse, kar je treba, da posadiš nekaj semen.
Zame je bil to dvig obraza.
Zate je najbrž kaj drugega.
Ampak naredi, kar navadno narediš, da bi se počutila bolje.
LJUBLJEN IN IZGUBLJEN
"Ko sem dvignila njegovo negibno telo
v naročje..." Ne, nikakor.
Živjo, dobili ste mobi Garyja Schneiderja. Pustite sporočilo.
Živjo, Gary. Carrie Bradshaw tu.
Test je pokazal, da imam covid,
zato boste morali za snemanje žal najeti igralko.
Hvala. Adijo.
Hvala.
Izvolite vizitko. Se kmalu slišiva.
Ne premikaj se.
Ja, super zgleda.
Čutim potrebo, da bi proslavila ta trenutek
v svojem življenju. Ga ujela.
Si zapomnila, kdo sem zdaj, in zagotovila, da ne bom zdrsnila
nazaj v osebo, ki nočem biti.
Tisto, ki je leta ostala v odvetniški pisarni
in potiskala svoje potrebe? -Točno to.
Kot robotek, ki opravi 80 ur na teden. Le za kaj, Ricky?
Veš, kaj imam? Nekaj zabavnih robotov.
Glej. Jetsonova gospodinja.
Ja.
Moj fant Izgubljen v vesolju. Priljubljen je.
Ampak narediti moraš nekaj, po čemer se boš počutila najbolj v stiku s sabo.
Kako lahko je govoriti s tabo. To resnično cenim.
Živjo, Kalifornija. -Hvala bogu, da si se oglasila.
Mika me narediti nekaj zelo neumnega ali zelo osvobajajočega.
Če to vključuje Scientološko cerkev...
Tetovaža je.
Tetovaža, v redu. To bi lahko pričakovala.
Kmalu bi si jo omislila. Zakaj ne?
Nič posebnega ni. Samo tetovaža. Zdaj jih imajo vsi.
Res je, pa tudi vsi si jih dajejo odstraniti.
Drži. Bojim se vezati.
Še za ozadje na telefonu se ne morem odločiti.
Ricky meni, da me je strah izgubiti nadzor.
Miranda. -Ja?
Čas je, da se vrneš v New York.
Ne, tu je zabavno. Kot izmišljeno življenje je. Nočem, da se konča.
Kako pa si ti?
Charlotte pravi, da gre snemanje krasno. -V bistvu ne.
Igralko so morali najeti.
Nisem mogla končati. -Zakaj ne?
Izkazalo se je...
Covid imam.
Šele zdaj to poveš. Covid... Končno te razumem.
Ja, toliko o preiskavah moje krvi v laboratoriju.
Kako se počutiš? -Nimam simptomov.
Brez testa sploh ne bi vedela, da ga imam.
Nikar ne skrbi zame. Že s tetovažo imaš dovolj skrbi.
Kaj praviš na robota?
V redu. Ampak ne na vidnem mestu.
Si mislila, da si ga bom dala na vrat? Saj se ne bom priključila tolpi.
Dobro, adijo.
Halo. -Miranda mi je rekla. Zelo mi je žal.
Kaj ti prinesem? Juho? Pečenega piščanca?
Basmati riž kuham. Harry je hotel samo to, ko je zbolel.
O bog, ne. Dobro sem.
Ena srečnežev sem, zato ne skrbi zame.
In prosim, ničesar ne pošlji. -Prepozno.
Sem ti že poslala bombonjero Varsano's.
V eni uri bo pri tebi. Vzela sem slane karamele, ki jih imaš rada.
O bog.
Prekleto sranje.
Jezus Kristus. 24 $ za gazpačo?
2 $ za juho, 22 $ pa zato, ker imajo jajca.
Mesto te ropa tudi tako. Veš, kaj je najhujše?
Torbica ima čustveno vrednost, pa je izgubljena.
Razumem te.
Nekoč mi je prostitut pred očmi sunil očetovo zlato sponko za denar.
Zakaj ga nisi ustavil? -Z lisicami priklenjen na posteljo?
Carrie pišem. Ni ji podobno, da tako zamuja.
HVALA
Dajmo.
A, I...
Fino.
Na kosilu sva. Čakava. -Sranje, pozabila sem.
Carrie ne bo prišla. Po testu sodeč ima covid.
Zdaj ima covid? Zelo netrendovsko od nje.
Menda je odbor dobil krivca za milfice. Ta hip je notri.
Nočejo pa izdati imena. -Šokantno, menda je Milo.
Čakaj. Milo W? -Ne, Milo H.
Ki je ves 6. razred nosil aparat? Celo na slikanju?
In ki je sesljal. -Piflarji so vedno perverzni.
Družba, tole mi ni prijetno.
Konec koncev govorimo o fantku. -Res je.
Je to Milo H? -H za hud!
Zakaj se počutim kot Blanche DuBois?
Šola Arbor mora jasno pokazati,
da ne bo prenašala nobene vrste mizoginije.
Zato bo ta kazen ostala v mapi učenca vse do vpisa na kolidž.
Res, Greg? V mapi? -Ja, Charlotte.
Oprosti, ni to malce pretirano?
Glede na fantovo starost in razmeroma nedolžne namene...
Je tako stroga kazen res upravičena?
Tokrat se strinjam s Charlotte. Ni to za nas priložnost,
da pokažemo naklonjenost popravljalni pravici?
To pravita, ker sta druga in tretja na seznamu.
Točno tako. -Sva res?
Dajta no, vsi smo videli seznam.
Greg.
Morali bi biti prva in druga.
Ravno sem izvedel, da je skupina mam šole Arbor
na hodniku nekega učenca obravnavala kot objekt.
Res? -Ja.
Dobrodošli v studiu Warner Brothers.
To je vrsta za snemanje v studiu. Ostanite v vrsti.
Brady? Končno! Živjo! Si še v Amsterdamu?
Mama, kje si bila? Od včeraj te kličem, pa se ne oglasiš.
Oprosti, nov mobi je kriv. Pol klicev ne slišim.
Desetkrat sem te klical.
Jokaš? Brady, kaj je narobe?
Luisa me je zapustila.
Kaj? Zakaj?
Ne vem, kar v Firence je šla. Konec je.
Fak!
Kaj je bilo to? -Avto. Ko bi me vsaj zbil.
Ne govori tega. Ljubček, strašiš me.
Si govoril z očetom? -Ja, ampak sem hotel s tabo.
Mama, prekiniti moram. -Zakaj? Ne prekini.
Jokam. Ljudje me gledajo. -Naj gledajo.
Poslušaj. Pojdi v hostel in me pokliči.
Kaj boš naredil?
Iz hostla te bom poklical. -Dobro. Pokliči me nazaj.
Rada te imam.
Izklopljeni mobiji
bodo do konca snemanja v zaprti torbici.
Brez izjeme. -Ja, gospa.
Dajte mi mobi, prosim. -Brez izjem.
Mobi gre v to torbico.
Nimam mobija. Na plaži sem ga izgubila.
Niste uporabili Find My ali vzeli nadomestnega?
Pravkar se je zgodilo. Še nikoli nisem bila tako sproščena.
Razumem vas. Prav. Kar pojdite.
Dobro, hvala. Zelo se veselim.
Živjo, Amanda. -Dobro novico imam.
Si dobila Julianne? -Bolje. Uredila sem ti dodaten teden.
Halo?
Ja, tu sem.
Carrie, ta knjiga si zasluži pristnost tvojega glasu.
Čeprav je to zadnje, s čimer se želiš mučiti.
Zaradi covida mislim.
Bomo videli, kako se bom počutila naslednji teden.
Menda ne. Se spomniš, ko je tvoj bratranec Lenny razkril, da je gej?
Tisti večer po minigolfu?
Nič nisem imel proti. Malce sem bil presenečen.
Za mini geja je res dobro mahnil.
Oče, ne štekaš.
Mogoče ne štekam, pa zato dobivam čir.
Sedi in govori z mano, moj mali kanoli.
Oče, bi me nehal tako klicati?
Te ne smem več klicati moj mali kanoli?
Koga zdaj žalim? Kremo ali testo?
Rada bi bila iskrena do sebe, pa se bojim, da bi te razočarala.
Ne boš me razoč... Ljubica, vseeno mi je, kako si praviš.
Če hočeš biti nebinarna, pa bodi.
Hočeš imeti pričesko Bob's Big Boya?
Tvoji lasje so, ne moji.
Samo nočem izgubiti svoje punčke.
Oče, ne boš me izgubil. Še vedno sem jaz.
In rad te imam, kdorkoli si.
Kaj je to? -Kaj je to?
Je to v oddaji? -O bog.
O bog. -Fak! Me zajebavaš?
Zelo mi je žal... -Mama, zakaj me kličeš na FaceTime?
Odlično ti gre. -Brez mobijev!
Nobenih mobijev ne bi smelo biti.
Takoj te pokličem nazaj. Oprostite.
Zelo mi je žal. Moj sin ima krizo.
Jaz imam krizo. -Zelo mi je žal.
Pomirite se. Napake se dogajajo.
Lahko ponoviva, ne?
Gospa z mobijem, vedite, da ste nam pokvarili veliki trenutek.
Ne bomo ga mogli še enkrat ustvariti,
ker Che ni igralka, ampak komedijantka.
Čakajte...
Mislim, da ji gre sijajno.
Aplavz za Che? Zelo vam je všeč. -Ne, Tony, nikar.
To je Tony Danza. -Ponovimo.
Preden se mi prismodi omaka.
Moški, mit, lazanja.
Dobro. Vrnili se bomo, kjer smo ostali...
Verjela sem vam.
Preden začnejo hlače tiste gospe zvoniti.
Kot se spomnite, je Che sedela ob mizi
in prosila očeta, naj jo sprejme, kakršna je.
Kot je! Kot je!
Ni poudaril, da se hoče ubiti,
ampak da si želi, da bi ga avto zbil. Zato norim.
Najprej globoko vdihni. Vse bo v redu.
Praviš, da Brady pozno zvečer leti domov?
Ja, jutri zjutraj bo prispel, po newyorškem času.
Jaz pa imam nocoj ob osmih letalo iz L. A.
Se ti zdi, da pretiravam? -Ne, mislim, da je pametno.
Ampak mogoče ima samo slab trenutek.
To mu sploh ni podobno.
Che še vedno snema pilot in me najbrž sovraži.
O, bog, kakšna zmešnjava. -Zdaj ne skrbi za Che.
Prav delaš. Nič ni pomembnejše od tega.
Hvala, da to praviš. -Brady bo v redu.
Rada te imam. -Jaz tudi tebe. Adijo.
To je manj znano dejstvo o studiu Warner Brothers.
Kdo... Kdo je?
Seema s kosilom. Izmuznila sem se s tipom iz UPS.
Ojej.
Živjo. -Oy vey?
Jaz...
Nimam covida. Izmislila sem si. -Dobro.
Kajti ta maska je šik, ampak sploh ni po predpisih.
Slabo vest imam, ker sem lagala založnici.
Še huje, najstarejšima prijateljicama.
Doslej sta mi vedno stali ob strani.
Ne morem ju več nadlegovati s tem. Gotovo ne moreš večno
pričakovati od prijateljic podpore pri žalovanju.
Če sta pravi prijateljici, ja.
V prvem krogu nisem bila zraven, zdaj pa sem. Sama ušesa so me.
Sovražim se smiliti sama sebi. -Nekaj strašnega se ti je zgodilo.
Smeš se smiliti sama sebi.
Če nočeš iz hiše, ne hodi.
Zlezi v posteljo, potegni odejo prek glave
in samo čuti, kar moraš. -Ne.
Ne morem v posteljo.
Vem, punca, močna si. Jaz sem se zaradi torbice zvila v položaj zarodka.
Ne le navadne torbice. Zaradi birkinke.
Tvoja je bila. Nekaj ti je pomenila. -Ne enačim teh izgub, ampak...
Malce pa ju. -Ja.
Ojej. Lisette je.
Obljubila sem ji, da bom nocoj prišla na njeno razstavo za Bulgarija.
Ne boš šla. -Ne, moram iti. Prijateljica je.
Ne ve, da se delam, da imam covid.
Dobro, Che. Za naknadne posnetke pridem pote.
Prav. -Živjo.
Skušala sem se vrniti, pa mi niso dovolili.
Kdo ve, zakaj.
Bi lahko...
Ja. Beth, bi naju pustila za hip? -Seveda. Hočeš to? Precej sončno je.
Ne, hvala. -Dobro.
Zelo mi je žal. To je bilo grozno. -Res je bilo.
Brady me je klical. Zvenel je samomorilsko.
Dneve me je klical. Luisa ga je zapustila v Amsterdamu.
Še nikoli ni tako jokal. Bala sem se,
da bom spet zamudila klic. -Pokvarila si družinski prizor!
Svoj družinski prizor sem imela, resničen je bil.
Ne bom mogla gledati preostanka oddaje.
Ob osmih imam let. Upam, da bom doma pred Bradyjem.
Čakaj. Odhajaš iz L. A.?
Ja. -Miranda, dajva...
Pomiri se. Prav?
Otrok je. Razšla sta se. To je del življenja.
Dobro, ampak je moj otrok.
Najpomembnejši mi je. Ne veš, kako je to.
Potem sva si bot.
Che. Oprosti.
Bi prišla na ličenje za popravke?
Ja, ni problem.
Naredi, kar moraš.
Che! Zelo mi je žal.
Se lahko posloviva malce manj bedno?
Ja, v redu.
Upam, da je Brady dobro. Res.
Pripravite mobije na slikanje. -Hvala, jaz tudi.
Pojdi, pozneje bova govorili. -Dobro.
Prejeto. -Serija bo sijajna.
Spraševala sem se, kaj ves čas počne pod mano.
Glej, zaponka je. Lahko verjameš?
Zelo lepo.
To je gotovo nabavnica za Neiman's. -Živjo!
Prodajo voham.
Lepo te je videti.
Vesela sem za Lisette.
Nakit je čudovit, bellini pa obupen. -Žal mi je.
Zakaj tisti mulec ali natakar pobira nakit?
Ne vem. Mogoče ga premika.
V svoj žep?
Daj mi verižico. Ti pa prstan.
Resno? Se to dogaja? -To se dogaja.
Kaj počne?
Kaj počne ta tip? Natakar krade moje stvari.
Varnostniki, na pomoč! Naj kdo ukrepa!
Covid imam! -Varnostniki!
Tip krade moje stvari! Pomagajte mi!
Na pomoč!
Dovolj. Verižico, takoj!
Prosim, ne. To je moja verižica z imenom.
Ogromno mi pomeni. -Ne bo šlo, baraba.
Fak. -Tam je lopov!
Pridite mi pomagat! -Pištolo imaš?
Mi lahko kdo pomaga? Prosim!
Kje, vraga, sta bila, klovna?
Vse moje stvari so izginile. Kje sta bila?
O bog.
Skoraj vse sta pobrala. -Gospodična, tu ne smete kaditi.
Res? Jaz sem težava?
Ljubček. -Mama.
Mišek moj, ljubček.
Vsi se razhajajo. -Midva že ne.
V redu je. Nikamor ne grem.
Že dobro, zdaj si doma.
Zdaj si doma.
Dobro, dvigni. -Poberi.
Dajmo. Koliko bo še trajalo?
Se sploh premikava?
Smetarji. Tretji danes.
Peš grem domov. Za vogalom sem.
To mesto...
Kako je srčkan. Ga lahko pobožam?
Kdo je lepotec? Ti.
Ja, si. -Pridi, srček.
Ja, si...
O bog.
Ne!
Lisette, jaz sem, Carrie.
Lisette?
Vem, da je ključ samo za nujne primere. Mislim, da tole je.
Čokoladice, ki mi jih je poslala prijateljica.
Ne morem sama pojesti vse škatle. No, lahko bi, ampak...
Njam.
Kako si?
Vse je šlo.
Vse, za kar sem se tako trudila.
Brezhibno je bilo.
Znova bom morala začeti.
Vem, kako se počutiš.
Se ti lahko pridružim?
Nekoč bova morali vstati.
Ampak ne zdaj.
"Ko sem še zadnjič držala Johna v naročju,
je voda, ki se je nabirala v prhi,
moje modre poročne čevlje obarvala v črno."
Dobro. Tretje poglavje smo zaključili.
Imaš vse naknadne posnetke? -Vse.
Opravljeno.
To je vse, kar je napisala. -Uspelo ti je, Carrie.
Ja.
Uspelo mi je.
Nazdraviva staromodnemu lopovu, ki je vzel le denarnico,
torbico pa vrgel stran. -Absolutno.
Na New York, na dobro in slabo plat.
Za slabo misliš to skupno mizo?
Dami, na vajino zdravje. -O, na zdravje.
Od kod si? -Iz New Yorka, tu sem rojena.
Pa ti, poba? -Odlično.
Iz Sydneyja smo. Na ragbijskem potovanju.
V New Yorku se krasno zabavamo. Ne, pobje?
Živjo, tu rojena. Samo še dva dni smo tu.
Lahko prisedeva in vama plačava pijačo?
Vidve pa povejta, kaj naj si še ogledamo.
New York mi je spet všeč.
Živjo. -Naj se zabava tu začne.
Velja, poba.
In kot bi mignil,
sem dobila covid.
Prevod: Karmen Dobrila Iyuno