-...från midnatt till sex på morgonen. -Jag är chockad.
-Chockad att du tackade ja till frukost. -Jag är som en supermodell.
Jag lämnar bara sängen om jag får 10 000 dollar.
Eller Carrie Bradshaw. Det ena eller det andra.
Äsch. Hur som helst... Jag ville hålla ett löfte-
-som du nog inte ens minns att jag avgav.
-Tillägnade du mig din bok? -Nej, Jackie. Det gjorde jag inte.
Men du sa att du ville ha en signerad kopia när den släpptes.
-Varsågod. -Tack.
Jag kommer att se smart ut på tunnelbanan.
Det vet jag inte.
Åh, nej.
Jag har brutit mot min regel om ingen hollandaisesås före tolv.
Fan! Förlåt. Ursäkta mig.
Lycka till.
Hej, Enid.
Carrie! Hejsan.
Jag tyckte väl att jag kände igen dina slingor.
Jag trodde nog att det var din ton men jag klarade inte av att hälsa.
-Hurså? -Det som hände med din man var hemskt.
Jag skämdes för att jag inte hade framfört mina kondoleanser.
-Det gör inget. -Sanningen är att jag också sörjde.
-Du har säkert fått höra. -Nej.
-Vem har du förlorat? -Mig själv. Efter 34 år på Vogue...
...och sex år före det på Mademoiselle, må hon vila i frid-
-fick jag den gyllene fallskärmen av Condé Nast.
-Kan du tänka dig? -Ärligt talat kan jag inte det.
Men om det hjälper, så älskar jag ditt nyhetsbrev Fråga Enid.
Det är omåttligt populärt som du säkert vet.
Ja. Jag konkurrerar med Goop.
Vad läser du? Något fantastiskt?
Det hoppas jag. Det är min nya bok.
Jag skickade faktiskt ett mejl till dig.
Det var ett tag sen. Jag vet inte om du har fått det.
Nej.
Jo. Du bad mig att skriva baksidestexten.
Gratulerar, förresten.
Skeppet med baksidestexten har förstås seglat, men...
Om du får lust att nämna boken i Fråga Enid...
Du vet ju själv hur tuff förlagsbranschen är i dag.
Carrie, om jag nämnde din bok-
-skulle jag bli tvungen att nämna allas böcker och då...
-Har alla skrivit en bok? -Inte jag.
Mest för att undvika såna här pinsamma situationer.
-Men, du... Jag har en idé. -Jag gillar den redan.
Jag ska lansera en webbtidning som heter "Vivante".
Det betyder "levande" på franska.
-Ja. Förstås. -Den riktar sig till kvinnor i vår ålder.
Kvinnor i vår ålder är starkt underrepresenterade i media.
Det vore underbart om du ville engagera dig. Du skulle passa perfekt.
Jösses. Ja...
Tack. Tack.
Ursäkta mig. Det är min nya kavaljer. Han är verkligen speciell.
-Jag skickar informationen om Vivante. -Okej.
Hej, snygging.
Buss till Templeton Lake-kollot! Sista utrop!
Ja, då var det dags.
-Jag kommer att sakna dig så mycket. -Det är bara fyra veckor.
Vi ses på besöksdagen.
-Layla! - Jag älskar er. -Sötnos!
-Stig ombord för sommarskoj! -Jag älskar dig, gumman.
-Hej då! -Packade du min bettskena?
Det är jag 95 procent säker på.
Det är 5 procents risk för fel utfall. Det är dåliga odds.
Hej då!
-Packade du deodorant? -Det är jag 95 procent säker på.
Vad ska ni göra med all barnfri tid?
-Jobba! -Jobba!
Vad sexigt.
Inga barn, inga störningar... Min film ska visas på festivalen-
-och jag har femtioelva finputsningar som jag kan göra utan dåligt samvete.
Jag har en lång lista med pro bono-ärenden att dyka ner i. Och ni två?
Också sånt som vi ligger efter med.
-Hej då! -Hej då!
-Hej då. -Hej då.
-Okej. Hej då. -Hej då!
-Spring, spring, spring. -Okej, okej.
De ska definitivt hoppa i säng. Jag har aldrig sett Harry springa.
-Glöm inte att vi ska fira vår 20-årsdag! -Okej.
Spring, spring, spring!
Jag bjöd in min pappa till festen.
Din far och min mor i samma rum? Lärde du dig inget av Gabbys dop?
Hetsa inte upp dig. Barnen är bortresta.
-God morgon. -Morron.
God morgon, älskling. Vi ska vara där klockan ett.
Gör hörlurarna någon nytta?
-Uppenbarligen inte, eftersom jag hör dig. -Nej.
Okej.
Vi har terapi klockan ett.
Fan.
GOD MORGON FRÅN HOUSTON VI SES PÅ FREDAG
JAG SER FRAM EMOT DET
Tycker du att jag påminner om en 75-årig pensionär? Var ärlig.
Varför i hela friden frågar du det?
Min före detta chef och mentor, som är i sjuttioårsåldern-
-antydde att vi är i samma ålder.
Inte bara en utan trenne gånger när jag stötte på henne häromdagen.
Jag räknade.
Hon önskar att du vore det. Du är i min åldersgrupp.
Vi är äldre, men inte seniorer. Men sluta använd ordet "trenne".
Hon är en fantastisk kvinna men hon vill att jag ska skriva-
-för hennes webbtidning Vivante.
Om man behöver en tidning för att minnas att man lever...
-Då har man större problem. -Nu har jag större problem.
Hon bjöd in mig till lanseringen.
Gud välsigne henne, men... En pensionärstidning? Jag är inte redo.
Det lär jag aldrig bli. Jag kommer att sälja lyxvåningar från graven.
Jag har bokkontrakt på en trilogi.
-Jag har vänner som kallar mig "dude". -Ignorera henne, dude.
Vad är det för sorglig, desperat kvinna?
Hon var min redaktör på Vogue. Enid Frick.
Okej. Vi måste ta om konversationen från början.
Hon är en legendar. Prenumererar du på Fråga Enid?
Jag köper allt hon rekommenderar.
Det var därför jag oblygt bad henne att göra reklam för min bok.
-Bra drag. De lär sälja som smör. -Nej, nej. Hon sa nej.
Då måste hon göra reklam för allas böcker.
"Nej" är öppningsbudet. Allt går att förhandla om.
I min bransch säger man: "Erbjud dem soffan, så får du ett ja."
Och i din: "Jag går på din tantlansering"-
-"så gör du reklam för min bok i Fråga Enid".
Kan jag säga så?
Du måste gå på tanteventet och du måste visa framfoten.
Ännu ett meddelande?
-Vilken skönhet. Bilen - inte mannen. -Fel nummer.
Vad är det som händer? Har en pensionärsförening hackat mitt liv?
Inte fel nummer.
"Carrie Bradshaw. Jag heter Marlon Shaffer."
"En liten fågel gav mig ditt nummer."
-Vem är den lilla fågeln? -Vem är Marlon Shaffer?
Och var har han köpt sin gula jumper?
-Ja. Ja, ja, ja. Precis så där. -Ja!
-Fortsätt så. -Du är så sexig.
-Du är så jävla sexig. -Jag kommer snart.
-Harry? Vill du komma på mina bröst? -Jag fyller inte ens år.
Herregud! Ja, men i dag är som en födelsedag-
-channuka och jul samtidigt. Vi gör det. Okej?
Ja, ja, ja!
Vi kan fortfarande det här, älskling.
Kan vi det?
Harry?
Fejkade du din orgasm?
Va? Nej. Varför tror du att...?
Var är det?
Och det var ingenting där!
Enligt Harry var orgasmen väldigt verklig och kraftig.
-Men osynlig. -Som Casper, den osynliga säden.
-Herregud! -Du skulle bara våga kalla honom det.
Det är ju hon som är ful i munnen.
Ursäkta mig. Får jag fråga hur ni upptäckte det här?
Han brukar komma i mig.
Det här var en särskild present eftersom barnen inte är hemma.
Vem vet hur länge det har pågått?
Och varför är det ett problem?
Jag har inte varit med en man på ett tag-
-men spermafritt sex låter som en uppgradering.
Det borde ha varit vår första ledtråd om dig.
-Vadå? Tycker du om det? -Det har jag aldrig tänkt på.
Fram till just detta ögonblick.
Men för mig är sperman...
Sperman... Sperman...
Sperman är som en gammal vän som går en på nerverna.
-Jag hade nog saknat den. -Så rart.
Anthony? Som den enda ejakuleraren i gruppen...
Kan du kasta ljus över det här fenomenet?
Tack, Rachel Maddow. Den kliniska termen är "dammpung".
Jag har ingen personlig erfarenhet, varken som ejakulerare eller mottagare.
Jag är en riktig mjölkmaskin. - Ursäkta mig? Majonnäs, tack.
Jag har aldrig gillat majonnäs heller.
-En till ledtråd. -Jag har alltid tyckt om majonnäs.
Det är som konfettin på paraden.
Som fyrverkerierna den fjärde juli.
-Jag älskar dig så mycket. -Jag med.
-Tänk att du är en spermaslampa. -Sperma-shamea henne inte.
Men jag tänker döpa om dig i mobilen.
-Okej... -Och barnen. I sinom tid.
-Klockan är tio. -Ja.
Vi försöker inte tvinga barnen att sova. Vi sitter på The Mark.
Vi tar en sängfösare efter en lång dag på jobbet.
Inser du att vi samtalar utan att bli avbrutna?
Vi lyssnar på varandra och får saker gjorda.
Finns det något vi inte kan göra? När barnen är bortresta.
När jag hade budat Gabby bettskena gick jag förbi Mark Kasabians galleri-
-och bjöd honom på festen. Går det bra?
Självklart. Vet du varför?
För att barnen är bortresta!
Tack för att du tog hand om inbjudningarna.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till. Du har fullt upp.
Faktum är att...
Jag ville ju kandidera till posten som stadens chefsrevisor.
-Du har hotat att göra det. -I morse när jag tränade...
...bestämde jag mig för att tänka om. Det skulle bli för mycket.
-Särskilt nu. -Är du säker?
-Jag vet ju att du gärna vill bidra. -Jo, visst.
Men det finns tid för det när barnen är äldre, inte nu.
Vi vet båda två att om jag ställer upp faller allt ansvar på dig.
-Det vore orättvist. -Jag älskar oss utan barn.
Ska jag beställa två espresso martini till så att vi kan hålla oss vakna och...
-Jobba mer? -Ja.
-Det är inget att oroa sig för. -Bra. Bra!
Ni får ursäkta min energibar. Hektisk dag, lågt blodsocker.
Du fick en torr orgasm, en orgasm utan utlösning.
Sperman gick in i urinblåsan i stället för penisen.
Varför skulle den göra det?
Dr Chang... När det här händer, finns det något sätt att...?
Leda om trafiken?
-Ja! -Absolut.
Dina muskler har dålig kontakt med ditt bäckenbotten.
-Har jag en sån? -Det har du.
-Har du hört talas om Kegel?
-Jag äter inget annat under högtiderna. -Inte kugel, älskling. Kegel.
Knipövningar som stärker musklerna där nere. Jag är expert.
-Jag kan lära dig. Det blir kul! -Inte så kul som kugel.
Okej. Vi lyfter och kniper runt ändtarmen.
Men kom ihåg: Du försöker inte hålla inne en prutt.
-För det vet jag redan hur man gör. -Tänk på vad han sa.
Din penis är en elefantsnabel som sörplar vatten från en flod.
-Okej. Sörpla upp det! -Nämen, älskling!
-Kom igen och sörpla. Får jag se? -Ja, ma'am. Jag sörplar.
-Jag sörplar. -Kallar du det där för att sörpla?
-Här. Känn här. -Men vi känner knappt varandra.
Skärp dig. Vill du någonsin komma igen eller inte?
-Jag vill spruta över hela din kropp. -Då gör vi det här.
Skämtar du? Det är som en björnfälla.
Det var så lite.
Jag gör tre set med tio upprepningar, tre gånger om dagen.
Det är bara att finna sig i det.
Kom igen. Och spänn häcken!
Sörpla sperman från ditt bäcken.
-Rimmandet hjälper. -Bra! Kom igen.
-Vem vill...? -Jag kan börja.
-Jättebra. Brady. -Det har gått tre veckor nu.
Jag har pratat klart om mitt uppbrott.
Du är en riktig kämpe, kompis.
-Är det något annat vi borde tänka på...? -Ja, ert uppbrott.
Luisa har stuckit. Skit samma. Men ni två, då?
-Vad är det med oss? -Tror du att jag är dum, eller?
Det är det ingen som säger.
Jag och mamma håller oss åtskilda, bara.
Du har monterat en boxningssäck i ditt sovrum-
-och mamma låtsas trivas med att sova på soffan.
-Jag trivs. För tillfället. -Ja. Visst.
Det gör inte jag. Ska ni separera eller inte?
Din mamma och jag kan ta det där i enrum.
-Vi vill inte dra in dig... -Jag sitter ju här i mitten.
Du leker "Tjuren från Bronx" och jag kan knappt sova.
-Och jag tar ändå starka mediciner. -Det gör du inte alls.
Ge mig mer, då.
Okej. Det låter som om det är en del spänningar i hemmet.
Det vore ett bra tillfälle att analysera familjedynamiken.
Vad kan jag säga? Det är som det är.
Inget. Mamma?
Mamma?
-Hon brukar inte bete sig så här. -Miranda?
-Vi vill finnas där för Brady. -Ni hjälper ingen.
Det skulle vara bra för alla att ni hittar en permanent lösning.
-För att skapa stabilitet. -Okej.
Då borde väl jag leta nytt boende.
Nej. Jag kan hitta något, närmare Scout.
-Det är min bar. -Jaha...
Tack.
Var det något annat du funderade på, Brady?
Det har inget med det här att göra men jag tänker inte studera i höst.
Det gör inget, kompis. Gör det som känns bäst.
Vi ser att ditt huvud snart exploderar.
-Säg det bara. -Nej.
Jag har inget att säga.
Jag har så mycket att säga att jag inte vet var jag ska börja.
Brady är inte bra på självmotivation.
Och Steve bara sitter där som om det är lugnt-
-att vår son tänker skippa universitetet.
Varför sa du inget?
För att det är mitt fel att vi inte är en familj längre.
Det är den tysta överenskommelsen som jag och Steve ingick.
Han får inte slå mig på käften-
-och jag får inte breda ut mig längre än till soffan.
-Det låter hälsosamt. -Eller hur?
-Välkommen hem! -Välkommen hem!
Hej, Lyle...
Du är kvar! Vad kul att ses igen.
-Detsamma. Kom in. -Jättebra. Tack.
-Hej. -Hej.
Välkomna till sida 42 i Ikea-katalogen.
Vad fint det är! Var serveras de svenska köttbullarna?
-Herregud. -Kom hit.
Jag måste säga att Che med hiss är ännu sexigare-
-än Che fem trappor upp.
Och om min tv-serie tar fart...
-När den tar fart. -Tack.
...och jag filmar i L.A.-
-kan jag hyra ut stället för mer än vad jag betalar.
Jag är en del av problemet!
Hej, jag heter Carrie.
Jag väntar fortfarande på att någon ska presentera oss.
-Samma här! -Fan.
-Det här är Carrie. Carrie, Lyle. -Hej. Trevligt att träffas.
-Detsamma. -Den tar jag. Jag är bartender i kväll.
Lyle är mixolog på Malibu Soho House.
Ja, men sänk dina förväntningar.
Che har inga fina glas, eller glas över huvud taget.
Visa mig sovrummet.
-Okej. -Men visa bara henne.
-Jag stannar bara och tar ett glas. -Uppfattat.
Carrie... Vem är du, då?
Då ska vi se... Vem är jag?
Jag ska bara stanna ett litet tag-
-så jag pratar hellre om dig, en herre med ringar på varenda finger.
Vem är du, månntro?
Jag var gift med Che i två år. Det är en kort historia.
Ringarna har hängt med sen mina dagar som frisör i Beverly Hills.
En Beverly Hills-frisör...
Jag kanske stannar lite längre.
Jag...
Jag trodde inte att Lyle skulle vara kvar.
Trodde du att han skulle skjutsa mig från L.A. till Hudson Yards-
-hämta mina nya Ikea-möbler och kläder från den gamla lägenheten-
-vända om och köra 450 mil tillbaka?
-Oj. Det var högt. -Okej. När du säger det på det sättet...
Jag har saknat att vara med dig. Jättemycket.
Jag med. Jag med.
-Han ska sova på soffan. -Okej.
Cameron Diaz, Eva Longoria, Che Diaz. Innan hen var Che.
-På riktigt? -Ja. Det var 2010.
Che filmade "Funny Latina Ladies" som gick på Showtime-
-och en agent bad hen att klippa av det svallande Carrie Underwood-håret.
Herregud.
Che klev in, jag klippte en sexig frisyr...
Och sen rufsade vi till den.
-Det var väldigt "Shampoo" av er. -Det tar jag som en komplimang.
Che klipptes bort från programmet och skyllde på frisyren.
Det minsta jag kunde göra var att gifta mig med hen.
Hoppsan!
Vi hade sönder soffan.
-Det var den sidan du skruvade i. -Grattis till flytten.
-Glad bröllopsdag, min älskade. -Glad bröllopsdag.
-Hej! Förlåt för att vi är sena. -Vi tränade.
-Heter det så nu? -Det är inte vad du tror.
Ni är inte sena alls, ni är faktiskt först.
Existerar inte jag?
Jag ber om ursäkt, svärmor Wexley. Du kom i tid, som vanligt.
De har en fantastisk whisky, Harry. Du kommer att älska den.
Jättebra.
Det är så vackert.
-Har ni bokat hela stället? -Ja.
Är det där Mark Kasabian? Känner du honom?
Ja. Jag köpte bland annat Amy Sherald-målningen av honom.
Hej. Glad bröllopsdag! Ursäkta förseningen.
Jim Stall-installationen krävde lite extra kärlek.
-Hej. Mark Kasabian. -Jag heter Charlotte York-Goldenblatt.
Jag har besökt ditt galleri många gånger. Vilket nöje att träffa dig.
-Och du är inte sen. Vi har precis börjat. -Sa du inte halv åtta?
Folk sitter väl fast i trafiken.
Jag har varit här sen kvart över sju och inte fått en hors d’oeuvre ens.
Okej. Ska vi gå in?
Hur har jag lyckats stå ut i 20 år?
Jag är så glad att du kom, pappa.
Älskling! Det ser ut att bli en magisk kväll.
Du har närmat dig med samma hors d'oeuvre-
-två gånger redan.
Jag uttalade mig för tidigt.
Jag ser oss som mer än bara pappor som är vänner.
Jag känner likadant. Jag ser oss som riktiga vänner.
Bra! Det är därför du ska sitta bredvid min mor.
Du verkar väldigt bekant.
Jag jobbade på Wickham Gallery när Banks Thurlow ägde det.
Är du tjejen som upptäckte Sonya Sklaroff när hon var nyexaminerad?
Ja, det är jag. Jag var den tjejen.
-Det är otroligt att du minns det. -Jag minns alltid minnesvärda människor.
-Glad bröllopsdag. -Tack.
Harry. Det här är Lisas far, mr Lawrence Todd.
Berömd pjäsförfattare, poet och grundare av Newark Free Theater.
Oj. Det var väldigt imponerande.
Jobbar du med samma sak som min svärson, den välbetalda förkämpen för-
-den store Wall Street-guden?
Inte precis. Jag sysslar med omfördelning av välstånd.
Jag är skilsmässoadvokat.
Det är väl bara jurister och bankmän här i kväll.
Som jag befarade!
Jag frågade Susan när de kommer och hon svarade:
"Vad menar du? Vi är på Capri."
Du höll väl koll på alla svar?
-På webbsidan? -Jag tror det. Vänta.
INBJUDAN
-Jag vet vad problemet är. -Och?
-Jag klickade aldrig på "skicka". -Vadå? Vad skickade du aldrig?
Inbjudningarna?! Herbert!
Jaha. Hallå!
Vi ville hålla er uppdaterade om den aktuella situationen.
-Älskling, kan du...? -Herbert skickade aldrig inbjudningarna.
Ni som är här blev bjudna på det gamla goda sättet, genom att prata.
Alla andra är i Europa eller Hamptons.
Jag hoppas att ni är hungriga-
-för det blir fyrarättersmiddag för trettioen personer.
-Herregud. -Och...
Ostron kan man inte spara.
För att vara helt ärlig hade jag tänkt ta ett glas och sen gå-
-men nu känns det för pinsamt.
Nej, du kan inte gå nu.
Vi tog bröllopet på största allvar.
Vi blev vigda i Las Vegas-
-av en Elvis-imitatör. Vi var båda utklädda till Elvis.
Jannie var utklädd till Priscilla.
-Vem är Jannie? -Hon var vår flickvän i ett par månader.
Ja. Vi var polypionjärer.
Samtidigt gjorde jag morotsstavar till Bradys matlåda.
-Carrie? Jag vet vad du tänker. -Jaså? Det vet jag inte ens själv.
Det var inte en heterokilles perversa idé. Jag var inte ens sugen först-
-men unga Che här ville bryta normerna.
-Hallå! Det var inte bara jag. -Det var det definitivt.
Du sa att det var viktigt att vi utforskade våra gränser som par.
Och om jag var rädd för det, så var jag inget för dig.
Lyckligt liv, lycklig fru - tänkte jag.
-Äktenskapet kräver uppoffringar. -På tal om uppoffringar...
Jannie var den första jag testade pegging med.
-Oj. Titta på klockan. -Ingen bra konversationsstartare?
Får jag inte prata om min första gång med en strap-on ?
Jag vet inte hur jag känner om min första gång med en strap-on.
-Varför är jag fortfarande här? -Okej, okej. Vi följer dig ut.
-Hummer, sir? -Mer hummer?
Mer hummer!
Ät, allihop. Det finns mycket mer.
Mor? Vill du inte sitta här med oss?
Det här var den enda platsen där luftkonditioneringen inte blåste kallt.
-Flytta tillbaka och håll henne sällskap. -Jag har suttit av min tid.
-Tack. -Jag sms:ar vid bordet. Förlåt mig.
Om du inte vore så snäll hade du varit hemma nu-
-så det gör inget.
Min tioåring smugglade med sig sin mobil till kollot-
-och tjatar oavbrutet om att bli hämtad.
Mina barn hade också hemlängtan första gången på kollo.
De vänjer sig, det lovar jag.
-Det är vansinnigt! Det är Delilah igen. -Svara inte. Ge mig den där.
-Ursäkta mig? -Jag menar allvar.
När de inser att du vacklar lägger de in dödsstöten.
Ge mig telefonen.
Jag vill utbringa en skål för min vackra dotter Lisa-
-och hennes enastående film, som jag har fått höra-
-ska visas under Tribeca Film Festival!
-Vet han att det är vår bröllopsdag? -Tack, pappa.
-Skål. -Skål.
-Goda nyheter! -Instämmer.
-Fan! -Helvete.
Han var väl utmattad.
Kan du väcka honom och be honom flytta till soffan?
Den trasiga soffan?
Han sover som en döing och snart tuppar jag också av.
Det här får du gottgöra mig för i morgon.
Herregud.
Delilahs mor, min tredje exfru, gick igenom en medelålderskris.
Det blev väl för mycket för henne.
De finns väldigt få exemplar av Lisa Todd Wexley i denna värld.
Det är 31 buffertar emellan dem.
Men nu har hon hittat tillbaka till sin passion.
Ska du inte följa hennes exempel? Kom och arbeta hos mig.
-Om ändå... -Nej, jag menar allvar.
Det vore fantastiskt att jobba med någon som har så god smak och är så ihärdig-
-och det skulle inte bara handla om att rycka telefonen ur handen på mig.
Det var så länge sen och...
Mina barn behöver mig ännu mer nu, men...
Du förgyllde verkligen kvällen genom att fråga.
Om du ändrar dig, så vet du var jag finns.
Okej. Jag kan nog smyga mig härifrån nu.
Allihop! Snart kommer efterrätten.
Spara plats. Det finns mycket av den.
Det är en mycket speciell efterrätt, från vår första dejt-
-när du bjöd mig på kaffe och tårt...
Herregud.
-Vadå? -Jag glömde att beställa tårta.
-Va? -Lisa!
Glömde du att beställa tårta?
Ja. Ja, det gjorde jag. Jag är ledsen.
Ja, jag är mätt ändå. Det kanske är tur i oturen.
Om jag har förstått er rätt-
-så skickade ni inga inbjudningar för att ni jobbar för mycket-
-och sen glömde ni att beställa tårta.
Ska jag berätta varför jag aldrig glömde att beställa tårta?
Snälla mor.
För att jag bakade dem själv och det gjorde jag med glädje.
Det gjorde att min mans företag kunde blomstra.
Saker och ting är annorlunda nu för tiden.
-Jag har en egen karriär. -Det hade jag med.
Jag var konsertpianist-
-men när jag fick barn skiftade mina prioriteringar.
-Kan jag få tillbaka min telefon? -Mrs Wexley...
Bara för att ni lät er dröm tyna bort behöver inte min dotter göra samma sak.
Lisa Todd är en konstnär.
Hon skapar skönhet och utvecklar nya idéer-
-i stället för att tjäna den allsmäktige mammon.
-Som er son. -Tack för komplimangen.
Men Herbert har andra intressen, som inte rör pengar.
Jaså? Det säger du inte?
Nämn ett av hans projekt som inte har med vinst att göra.
Jag trodde väl det.
Herbert ska kandidera till posten som chefsrevisor.
-Ska han? -Ska han?
-Ska jag? -Ja.
Han vill bidra och jag stöttar honom till 100 procent.
-En skål! -Skål!
Får jag komma tillbaka nu?
Ska vi verkligen göra det här?
Jag känner mig som min rumskamrat på universitetet som brukade ha sex-
-när jag låg i en säng en meter bort.
Ja.
Okej...
Känns det här okej?
Tack för att du frågar. Jag måste fundera. Mitt spontana svar är "nej"-
-men jag kanske bara är rädd för det okända.
Hur ska jag någonsin veta om jag inte provar?
Vi är här alla tre, det är rätt sexigt...
Det blir mindre och mindre sexigt ju mer du pratar.
Är det ett ja?
Ja.
-Kramp! -Nej, nej, nej. Vad är det?
Det gör ont.
Jag...
Vet ni vad? Det...
Det här är inte jag. Ni borde...
Fortsätt, ni. Det gör mig verkligen ingenting.
Fan!
Hej. Ni hade inte behövt sluta. Jag menade allvar.
Jag vet. Men jag saknade dig.
Oj.
Så där, ja.
Om du vill vara min wingman på lanseringen, så är svaret ja.
Det går inte. Du vet vad de säger. Man ska aldrig träffa sina hjältar.
Säger de att man inte ska be sin gamla chef om hjälp? För...
Jag känner mig inte så modig i dag.
Det är därför jag ringer. Jag visste att du skulle backa.
Var inte rädd att be om en tjänst.
Du känner Enid genom jobbet. Hon är ingen tjejkompis.
-Jag ska göra mitt bästa. -Gör mer. Du måste sälja böcker.
Men fotas inte bredvid någon med rollator.
Det vore katastrof för din image. - Nu åker vi.
-Hej. -Välkommen.
-Kan vi fota er tre tillsammans? -Nej, jag...
Jag vill inte... Mitt hår är så... Nej, nej, nej.
Men tack!
Kan jag... Behöver ni hjälp?
Ser det ut som det?
-Säg bara till när jag ska göra min grej. -Okej.
-Hej, hej. -Hej, Gloria!
-Hej, Enid. -Hej.
-Tack för inbjudan. -När jag fick idén till Vivante...
...var det första namnet jag kom att tänka på ditt och...
Hej.
Det där är Jane Rosen. Pengar!
Jag borde hälsa. Vi pratas vid senare.
Jättebra och...på tal om vår tidigare konversation...
Den vi hade under frukosten häromdagen...
Carrie! Hej, Carrie!
Känner du Bitsy Von Muffling?
Ytligt, genom min pojkvän.
Hon är här för att hon har djupa fickor.
-Herregud! -Hej.
Jag vet inte vad det här kommer att kosta mig, men det är värt det.
-Gloria Steinem! -Ja, hon gick precis förbi mig.
-Otroligt. -Du är väldigt rosa. Jättefint.
Ursäkta mig. Välkomna, mina damer.
Det här är den största samlingen av kvinnliga intellekt-
-sen Eleanor Roosevelt åt middag ensam i Vita huset.
Och det gjorde hon ofta, för hon var inte så trevlig.
Vi slår oss ner och börjar.
-Vad tycker du om Marlon Shaffer? -Mar...
-Är du den lilla fågeln? -Kvitt, kvitt.
Sen jag såg dig så nedstämd den där dagen på nagelsalongen-
-har jag velat göra något för att muntra upp dig.
Är han inte underbar?
Jag vet inte...
Han verkar inte riktigt vara min typ.
Låt inte Albany-riktnumret avskräcka dig.
Han har en våning i stan också. Och tro mig...
Det bästa sättet att komma över någon är att lägga sig under någon annan.
Jag kanske borde överlåta min plats till...
Om du ska lägga dig under någon, så borde det vara Marlon.
Bästa sexet jag har haft sen Bobby.
Ingen tillfredsställer mig som min Bobby, förstås.
Han var så uppmärksam på mina behov. Mr Broadway älskade sin lady.
Jag känner mig helt snurrig.
Jag trodde alltid att Bobby var gay.
Det var han. Det var därför han var så envis.
Du känner mig. Jag älskar en utmaning.
Det är ett ouppklarat faderskomplex.
Jag uppskattar verkligen hjälpen men jag mår mycket bättre.
Förhasta dig inte!
Fruntimren kallar Marlon för "den mänskliga trefoten".
Det är som att han har tre ben.
-Behöver du sitta, Catherine? -Vill du sitta...?
Jag ser en annan plats långt där borta. Ta min plats.
När Enid berättade om Vivante tyckte jag att det lät revolutionerande.
Och varje revolution börjar med en konversation-
-och det är därför vi är här. Det var så här Ms. Magazine kom till.
Otroligt nog var det för femtio år sen.
Den nya gränslandet kanske är åldrandet.
Det här är det nya gränslandet, och ni är invånarna.
Vi lever längre än män-
-även om vi inte gör det med flit.
Men medellivslängden för både kvinnor och män är längre nu-
-och vi börjar att upptäcka nya möjligheter.
Ju bättre vi förstår det-
-desto mindre hinder blir ålder, ras, kultur...och kön.
Jag älskar dig. Jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig, baby. Jag älskar dig.
Hur gick det?
Glad fjärde juli.
-Det finns väl inget originellt... -Prata eller gå!
Förlåt mig. Varsågod. - Vi får väl... Ja, här borta.
Det finns väl inget... - Förlåt mig. Långt hår. Ursäkta mig.
Det finns väl inget originellt sätt att säga detta på... Men tack.
Tack. Jag har beundrat dig i hela mitt liv.
-Då bryr vi oss nog om samma saker. -Det vågar jag nog säga.
Jag är inte stolt men jag lät nästan bli att komma-
-för att jag kände att jag inte riktigt hör hemma här.
Jag kämpar fortfarande mot mina egna åldersfördomar.
Det gör vi alla. Men nu är vi i den tänkande åldern.
-Inte livmoderns ålder. Eller hur? -Jo, precis.
Ursäkta mig. Fotografen letar desperat efter er.
-Okej, okej. -Tack.
-Vi ses igen. -Det hoppas jag. Tack.
Herregud. Hej, Enid.
Det här var verkligen spännande.
Det skulle vara en ära att få skriva för Vivante.
Jag vill inte att du skriver tusen ord om handväskor.
Jag vill att du donerar 100 000 dollar.
-Förlåt mig? -Vi ber de första givarna...
...att bidra med 100 000 dollar.
Blev jag inte bjuden på grund av min ålder?
Blev jag bjuden för mina djupa fickors skull?
På grund av tragiska omständigheter blev dina fickor nyligen djupare.
Så... Ja.
Enid... Om jag ger dig 100 000 dollar-
-måste jag ge alla 100 000 dollar.
Touché! Om jag skriver om dig i Fråga Enid, då?
-Hur mycket skulle du investera då? -Jag är på väg nu, Enid.
Förlåt mig, men har du något emot att ta ett foto med Enid och mig?
-Nej, det gör jag gärna. -Kan du ta det?
-Tack. Varsågod. -Okej.
-Det går fort. -Redo?
Fantastiskt. Fantastiskt.
-Tack. -Tack så jättemycket, Gloria.
-Tack. -Trevlig resa.
Låt mig kika på det där.
-Jag har blivit bränd förut. -Vänd på den.
Carrie!
Pippar du min pojkvän?
Va? Varför frågar du det?
Det här är min Marlons penis.
-Varför har du det här fotot? -Nej, nej, nej.
Någon försökte para ihop mig med honom och jag tackade nej.
-Jag skulle aldrig dejta någon så gammal. -Men det skulle jag?
Om vi skulle återkomma till det vi pratade om förut...
Innan du kallade mig gammal?
Hur mycket sa du att du ville ha?
Jag har inte checkhäftet med mig, men...
Paypal går också bra.
Okej. Bra.
Jag använder inte det så ofta.
Och bara så där blev Enid och jag "paypals".
Text: Emilia Svensson Iyuno