- Sveiki. - Labdien.
- Vienam. - Protams.
Šeit.
Es gāju garām. Izskatījās tik interesanti.
Jā.
Atvainojiet.
- Lūdzu. - Paldies.
Te būs ēdienkarte.
Sveiki.
Esmu te pirmo reizi. Man uzspiest uz tā, ko vēlos?
Ko es gribu? Kas jums garšo?
BONUSI BIEDRIEM
Pikantais buljons, garneles, Ķīnas kāposts.
- Jā. Kā vien jums šķiet labāk. - Izvēlieties divus.
Ko tad?
Es nezinu, ko tikko izdarīju.
Kas tas ir?
Tomāts Tomijs. Lai nebūtu jāēd vienai.
Grūti noticēt, ka nezināju par Annu Lovu,
verdzenes mazmeitu,
kura veidoja Žaklīnas Kenedijas ikoniskās kāzu kleitas dizainu.
Nesaku to
kā afroamerikāņu kāzu kleitu dizainere.
Lielisks materiāls, Liza.
Bija vērts braukt uz Vašingtonu.
Labi.
Viņa ir lieliska. Satriecoša uzņēmēja.
Neparakstījās, kamēr nepiekritu
atvest visas savas modernās draudzenes uz viņas Ņujorkas skati.
Līgavu cīnītāja? Labi.
Terija Kērka, tava draudzene no Obamu kompānijas.
Viņa domā, ka "Mišela Obama ir pārāk slavena
lai kļūtu par raidījuma tematu".
Es to visiem saku kopš maija.
Ak kungs.
Ak kungs!
"Bet viņa nodos materiālu Mišelai,
un, ja viņai patiks, viņa varētu ierunāt šo raidījumu!"
Sasodīts! Mēs viņu dabūjām!
Varbūt! Varbūt dabūjām viņu.
Viņai tas patiks! Mēs viņu dabūjām!
Mums jādodas!
Pavakariņosim un nosvinēsim! Ejam!
Es nevaru vakariņot ar tevi.
Mana vīramāte šovakar ierodas.
Labi. Varam vismaz iedzert, vai ne?
Jā, mums ir laiks,
bet, nē, nevaru iedzert ar tevi vai doties vakariņās,
vai pamest šo vietu.
Tas ir tikai par darbu.
Mums jāsavalda tas, kas šeit notiek.
Tas ir tikai par darbu.
Vai tā var? Tam tā ir jābūt.
Sapratu. Tu esi precēta, es esmu precēts.
- Jā, esmu precēta. Jā. - Jā, es tikko to teicu.
Labi.
Paklau, Liza, es esmu ļoti labs redaktors,
zinu, ka nevajag iekļaut šo ainu
mūsu filmā.
Tas mums visu izbojātu.
Mēs tiksim galā.
- Mēs tiksim galā. - Es tikko to teicu.
Darbs.
- Bet tad... - Labais.
Enčiladas ar Šveices sieru un sarkanās enčiladas.
- Paldies. - Paldies.
Tiešām negribi nākt uz Pateicības dienu?
Jā. Vēl manis tur pietrūkst.
Tā meitene. Kāda viņa ir?
Kā lai to jauki pasaku? Baidos, ka viņa ir idiote.
Atriebīga idiote, kas uzrakstīja Breidijam un teica, ka sabojāju viņas auru.
Breidijs pateica viņai, ka esmu bipolāra.
- Vai tad neesi? - Tagad viņš nerunā arī ar mani.
Nē, tā nav gluži patiesība.
Viņš saka: "Mums beidzies auzu piens,"
kā arī: "Kāds ir Wi-Fi?"
- Ak Dievs. Bērniem būs bērns. - Jā.
Man nevajadzēja tā uzsprāgt.
Kliegt "velns" un visu pārējo.
Es viņam piezvanīšu, atstāšu ziņu.
- Jā? Ko tu teiksi? - Jā.
"Čau, Breidij. Te tētis. Es mīlu tevi.
Man ļoti žēl, ka salaidi dēlī savu dzīvi."
Ak, Stīv.
- Kā mēs līdz tam nonācām? - Jā.
Dāvinu viņam Ziemassvētkos prezervatīvus,
kopš viņam palika 14.
Es atceros. Uzliki pat uz banāna, lai to iemācītu.
Kāda banāna izniekošana!
- Ko mēs darīsim? - Mēs izdomāsim.
Nepastāv iespēja, ka mūsu mazbērns mūs nepazīs.
Nekādā gadījumā.
- Labi. - Jā.
Es arī tā domāju.
Labi.
Es neesmu tam gatava.
Neesmu gatava dzirdēt frāzi "mūsu mazbērns".
Jā.
Viņa ir skaista?
Kāpēc tu to prasi?
Labrīt.
Biji dušā bez manis?
- Žēl gan. - Ļoti žēl.
Bet nav žēl.
Darbā sāku gūt panākumus, man šodien jābrauc agrāk,
jo rīt paņemšu brīvu pēcpusdienu, lai dotos uz kāzu kleitu skati.
Izklausās pēc laika izniekošanas.
Kas ir laika izniekošana?
Kāzas.
Tā ir tik absurda ideja.
"Vai ņemsi šo? Vai ņemsi to?
Tiešām? Labi, parakstieties."
Dāmas, viņi noliek puisīša lelli pretim sievietei, kura ēd viena.
Pusdienas ar kaunu piedevās.
Tas nevar būt.
Ticiet man, tā ir. Tā ir taisnība, un es to vakar piedzīvoju.
- Nevar būt. - Vajadzētu uzrakstīt "Yelp".
Sēdēju tur pārsteigta, kamēr robotu viesmīļi traucās man garām.
Tas, ka sieviete ir viena, ir traģiski ne tikai pagātnē,
bet arī nākotnē.
Uz turieni.
Ādams stāvēja un ņirgājās par ideju par laulībām.
Viņš tam netic.
Viņa māte nebija precējusies, tāpēc viņš to nesaprot.
- Viņš to uztver kā joku. - Ko tu domā?
Es domāju, ka esmu iemīlējusies vīrietī, kas nekad neprecēsies.
- Vai tev ir jāapprecas? - Nezinu. Vai ir?
Vai es domāju, ka tas ir jādara?
Tieku tam gatavota kopš bērnības.
Bez jokiem.
Taču ne baltā kleitā.
Safrāna un zelta krāsā, bet ar ceremoniju un svinībām.
Es sapņoju par romantiku.
Kopš bērnības.
Tieši tā.
Šajā vecumā - vai es to tiešām gribu? Vai esmu programmēta gribēt?
- Pagaidi, tu biji precēta. - Jā.
Kāpēc tu to gribēji?
Laikam tāpēc...
tas nozīmēja, ka esmu izvēlēta.
Redzi? Tas mani saraudinās.
- Neliekas, ka Ādams ir tevi izvēlējies? - Nē, es sajūtu Ādamu.
Vairāk nekā jebkuru citu vīrieti.
Bet vai jūtos izvēlēta?
Vai tā ir viņa atbildība? Vai tas ir mans trūkums?
Kādam jāpasaka tām jaukajām, naivajām meitenēm,
ka laulība ir kas vairāk par satriecošu kleitu.
Vai ne?
Tas ir apjukums, nezināšana, kā palīdzēt,
un mēles turēšana.
Un vēzis. Neaizmirsti vēzi.
Harijs ir satriekts, ka mūsu mīlas dzīve nav tāda, kā bija.
Kā tu tiec ar to galā?
Tas šobrīd nav par mani.
Vai tas kādreiz ir par mums?
Tas ir par viņu jūtām, viņu vilšanos.
Ak kungs. Ko teikt? Ko neteikt, lai palīdzētu?
Herberts pārdzīvo,
tēlo, ka katru dienu lasa "The Wall Street Journal",
un man gribas kliegt: "Atgriezies darbā!"
Viņš zaudēja vēlēšanās, tas nav pasaules gals.
Tā ir skaista.
Diezgan maldinoša.
Ja tu zinātu to, ko zini tagad, kā ir patiesībā,
- tu būtu precējusies? - Noteikti.
Es arī.
Vēlos parādīt savu jauno gaiteni.
Varbūt būšu viena visu atlikušo mūžu.
Ko? Nē!
Tavā dzīvē būs jauns vīrietis.
Vakar man bija pusdienas ar lelli.
Nopietni.
Kāda es būšu viena?
Jā, zinu, esmu dzīvojusi viena,
bet neesmu dzīvojusi viena,
nedomājot, ka tā nebūs ilgi.
Kad Lieliskais nomira,
pēc tā trieciena un izmisuma
es domāju...
"Eidans. Varbūt Eidans."
Un nesen Dankans man skaidri pateica:
"Es neatgriezīšos."
Domāju: "Varbūt."
Bet man jābeidz domāt: "Varbūt vīrietis."
Un jāsāk pieņemt tikai sevi.
Tā nav traģēdija, tas ir fakts.
Un man jāsāk to pieņemt. Punkts.
Tu esi tik satriecoša.
Tas nekad netika apšaubīts.
Sveika.
Kā gāja kāzu pasākumā?
- Apgaismojoši. - Jā? Kā tā?
Iedod roku.
Es, Liza, ņemu tevi, Herbertu,
"Tom Ford" uzvalkos vai sporta tērpos,
līdz nāve mūs šķirs.
Es tikšu tam pāri.
Mēs tiksim tam pāri.
Kafiju?
Paldies.
Kādus sīpolus tu stādi?
Neteikšu. Būsi pārsteigta, kad tie pavasarī parādīsies.
Paldies.
Mazākais, ko varu darīt.
Tu strādā Pateicības dienas rītā.
- Tā ir tikai ceturtdiena. Nekas īpašs. - Skaidrs.
Aizmirsu, Sīma teica, ka tu netici tradīcijām.
Vai daudzām tradīcijām.
Tā vecā lieta ar laulībām.
- Tev ir jautājumi. - Jā.
Tikai viens.
Vai Sīma ir tikai ceturtdiena?
Sīma noteikti nav tikai ceturtdiena.
Viņa ir īpaša. Viņa...
Viņa ir viss mūžs.
Ādam.
Šis dārzs ir tiešām jauks,
bet es domāju,
ka jāatgriežas pie kaut kā mežonīgāka, brīvāka.
Vairāk raksturīga man.
Lieliski.
Lai tā būtu.
Šarlote.
- Man stāv. - Ko?
- Esmu gatavs darboties, mīļā. - Tiešām?
Kā? Kāpēc tagad?
Kas zina? Neizniekosim to!
Labi, labi, nāc!
- Kur jūs abi ejat? - Pateikties.
PĪRĀGI
- Priecīgu Pateicības dienu, Šana! - Esmu tik pārgurusi.
Taksi!
- Sveika! - Taksis gaida. Te būs pīrāgs,
man ir jāpaņem pildījums.
Mamma ir aizņemta guļamistabā.
Labi, pildījuma nebūs. Skaidrs.
Paldies!
Es apsolīju "Petite Pie Place" kraukšķīgo ābolu pīrāgu.
Apžēliņ, cik jauki! Nāc iekšā!
- Taksis gaida. - Ei, kurjer!
Man tev ir 25 centu dzeramnauda! Atā!
- Tavs bezglutēna viltvārdis. - Paldies, mīļā.
Priecīgu šo dienu.
Tu esi džinsos?
Kad rodas iespēja!
- Viens šokolādes krēma pīrāgs. - Paldies.
Lūdzu, pasaki Mirandai, ka man ļoti žēl, ka netieku.
Būs labāk, ja pateikšu Džuzepem, kā jūtos
- pēc privātām vakariņām. Viņš... - Taksis.
Ej, ej!
Uzmini, kā es pieklauvēju? Ar kāju.
Man tas sāk padoties.
Tagad arī Džoja nebūs!
- Viņa tikko uzrakstīja. Suns ir slims. - Kas vainas sunim?
Nezinu. Tikai "pēkšņi saslimis".
Kāpēc tu izmanto pēdiņas?
Breidijs ir virtuvē.
Kartupeļu biezenis. Mans mīļākais.
Forši, iedošu līdzi uz mājām.
Mūsu viesu saraksts no 13 saruka līdz sešiem.
- Varu nobučot pavāru? - Ienākt vari vien riskējot.
Sveiks.
Tātad?
Tu apgalvo, ka netici Džojai?
Beidz.
Mēs ar Breidiju viņas priekšā sastrīdējāmies,
un tagad viņas suns "pēkšņi saslimis"?
Pirms citē viņu ārā no attiecībām,
varbūt paņem telefonu un noskaidro, kas patiesībā notiek.
Nebūtu labāk, ja tas iznīkst, līdz atpakaļceļa vairs nav?
Labi. Es viņai piezvanīšu.
Tas ir aizmugurē.
Tā ir taisnība.
Safo norija kaut ko asu.
Viņu vajadzēs operēt. Došos uz klīniku.
- Ko? - Ko?
Zinu, bet pēc stundas atgriezīšos.
Es tikai aši viņu apraudzīšu.
Tie suņi viņai ir viss,
un viņa tur sēdēs viena.
Vai arī mums doties prom?
- Sveikas. Laipni lūdzu. - Sveika.
- Viņa neizskatās traka. - Tā nav māte.
Nē, es esmu Kerija. Mātes tuva draudzene, tāpēc padomā, ko runā.
- Nāciet iekšā. - Piedod par to.
Tas ir Silvio.
Viņš nespēj savaldīties.
Tā ir.
Tā ir Epkota.
- Kā... - Mani vecāki bija "Disney" fani.
Sveika, Mia.
Sveiks, Breidij.
- Viņš ir rudmatis? Nē, meitēn. Atā. - Beidz.
Varu piedāvāt jums vīnu?
Nē, paldies. Es vīnu nevaru.
Es dzeršu vīnu, zemenīt. Un es esmu izbadējies.
Mums uz kafijas galdiņa ir jauka sieru izlase,
ja vēlaties ienākt un apsēsties.
Es nepanesu laktozi.
Jā, un es ēdu tikai gurķus, brūnos rīsus un jūras zāles.
Vai tas derēs?
Jā, derēs, tikai man nav nekā no tā.
Man neviens neprasīja, tā ka tā ir tava vaina.
Piedāvājums aizvien ir spēkā. Nāciet iekšā.
Labi.
Es atvēršu durvis.
- Te būs vīns. - Paldies.
Sveika, Kerija.
Sveiks, Mark.
Mans vārds nebija šveicara sarakstā,
bet laikam nolēma, ka neesmu drauds drošībai.
Nāc iekšā.
Es to negaidīju.
- Vai varu... - Paldies.
Šarlote ir ieradusies?
Ak, Šarlote!
Nē, Šarlote nevarēja ierasties.
Ģimene mainīja plānus.
- Nu... - Paņēmu brīvdienu, lai te būtu.
- Esmu bez darba, bet gribēju protestēt. - Tu esi šeit. Es arī.
Un viņš ir šeit.
Tas ir Breidijs. Viņš būs mūsu šefpavārs.
Atnesu savu mīļāko "Pinot Noir".
Atturīgs, elegants, gandrīz padara tītaru baudāmu.
Paldies. Tante Kerija, man jāaiziet pēc jūras zālēm un pārējā.
Pieskati tītaru. Neļauj tam piedegt.
Tas atgādina Martu Stjuarti.
Iesim iekšā? Labi.
Kas tas ir? Viņas tētis?
Mark, tā ir Mia, Silvio un Epkota.
Epkota? Kā centrs?
Mani vecāki bija "Disney" fani.
Mia. Viņš atgādina Kasīšu mēru.
- Varam atvērt vīnu? - Protams.
"BONDVET"
Ko tu te dari?
Es raizējos par tevi.
- Kā Safo? - Vēl operē.
Tā esot vienkārša procedūra,
- ko bieži veicot. - Labi.
Bet tad man lika parakstīties,
ka viņi nav atbildīgi, ja procedūras laikā kaut kas atgadīsies.
Skaidrs, bet viņi tā dara,
lai tikai pasargātu sevi, labi?
Tas nenozīmē, ka notiks kas slikts.
- Tā ir piesardzība. - Labi.
Ko viņa apēda?
Mazu "Lego" gabaliņu, ko kāds bērns būs parkā nometis.
Tāpēc man nepatīk bērni.
Džoja?
Safo gāja lieliski.
Redzi?
Es dievinu rudeni.
Šajā laikā Īsthemptonas māja ir burvīga,
bet vajadzīgs kāds, ar ko tajā dalīties.
Šis tītars izskatās gatavs?
Tas noteikti ir zeltaini brūns.
Es izņemšu to ārā. Ja nebūs gatavs, viņš varēs ielikt atpakaļ.
Man nav ne jausmas.
- Tiec galā ar to, es tikšu galā ar šo. - Labi. Paldies.
Priecīgu Pateicības dienu!
Es atvedu pildījumu. Piedod, ka nokavēju.
Harijam stāvēja, tāpēc mums bija sekss!
- Es tevi novākšu. - Tāpēc, ka mums bija sekss?
Marks Kaseibians.
Velns! Aizmirsu atsaukt ielūgumu.
- Sveiks! - Šarlote, tu esi klāt!
Tikai uz mirkli, lai atvestu pildījumu.
Ģimenes darīšanas. Es atvainojos.
Nevajag. Mēs ar Keriju sastādīsim viens otram kompāniju.
- Varam brīdi aprunāties? - Protams!
- Drīkstu? - Protams.
Nāc, nāc.
- Sveiki! - Tepat būs labi.
Kas ir tie cilvēki ar mammīti?
- Viņas fona dziedātāji. - Kur ir Miranda?
Viņas te nav. Džojas suns ir slims.
Viņas nemaz nav?
Kāpēc lika man justies tik slikti par to, ka neierados?
Beidz. Tas nav par to, ka viņa lika justies slikti.
Tas ir par to, ka es likšu tev justies slikti. Tu gribi savest mani ar Marku?
Izrādē likās, ka jums ir saikne.
Saikne? Mēs parunājām.
Man nepatīk doma, ka tev šķiet, ka nav piemērota vīrieša.
Ir kāds vīrietis. Viņš ir gudrs un izglītots.
Precējies trīs reizes.
Zinu, bet viņam ir lidmašīna.
Jā, meitēn! Jā!
Sveiki. Sveiki.
Piedodiet, ka liku gaidīt.
Draudzenes sunim bija operācija,
es steidzos pie viņas.
Tas ir forši.
Tagad viss ir kārtībā. Viņi mājās atpūšas.
Man patīk suņi.
Man bija kucēns,
bet kāds atstāja durvis vaļā, un tas aizbēga.
Kur ir tualete? Man to vajag.
Sveika. Esmu Miranda.
- Esmu Breidija māte. - Epkota.
Sveika, Epkota.
Kā centrs. Jā, viņas vecākiem patīk "Disney".
- Skaidrs. - Jā.
Sveiks. Esmu Miranda. Un tu?
Esmu badā, meitēn.
Vari pagriezt klusāk?
Paldies.
Ceru, ka visiem garšo jūras zāles un gurķi,
jo tītars ir jēls.
Nē! Tiešām?
- Mums tas šķita gatavs, vai ne, Mark? - Noteikti.
Laikam tumšais kastaņu tonis mūs maldināja.
Vari ielikt to atpakaļ?
Gaidīsiet divas stundas?
Ak kungs. Man ļoti žēl.
Tu ēd sieru?
Jā.
Tad kāpēc es skraidīju apkārt,
Pateicības dienā meklējot jūras zāles?
Tev neviens nelūdza to darīt.
Atkārtošu. Tā ir tava vaina, vecīt.
Tu teici, ka ēd tikai to.
Nesaprotu, kas šeit notiek, bet atvilksim elpu.
Arī viņa nešķiet traka.
Viņa ir traka. Šis viss ir neprāts.
Ei!
Viņa cenšas izdarīt ko jauku mūsu labā.
Es nekad neizrādītu tādu necieņu pret savu māti.
Māti, kas tevi nobloķēja "Facebook"?
Tas bija noslēpums.
Vai kādam ir sērkociņi?
Ar to sieru nevajag jokot.
Viņi paēda un aizbēga.
Izņemot Marku.
Ko viņa vispār domāja?
Šarlote pārliecināja sevi, ka saiešu kopā ar Marku,
jo viņam ir lidmašīna.
Kad viņš iznāks no tualetes,
garantēju, ka viņš jautās, vai var aizvest mani mājās.
- Ar savu lidmašīnu? - Un man tas būs jāļauj,
jo tu un tava ģimene lika viņam pārdzīvot.
Jēziņ, manas jaunās attiecības ir nogurdinošas.
Es personīgi atvainojos ikvienam.
Izņemot tai, kas daudz laika pavadīja tualetē.
Kas viņa bija?
- Epkota. Kā tu vari to aizmirst? - Epkota. Pareizi.
Nē. Nē, nē.
Nē, nē, nē.
Lejā, lejā, lejā.
Nē, lūdzu!
Nē! Nē!
Labās ziņas?
Breidijs ir tik dusmīgs uz mani, ka pavadīs nakti pie Stīva.
Viņi ir salabuši.
Tas ir neveikli.
Notikusi problēma ar kanalizāciju.
Gribu norādīt, ka tā nav mana vaina.
Man nav problēmu ar franču sieru.
- Tualete pārplūda? - Tā joprojām plūst.
Un tas nebeidzas.
Piedod, Mark.
Ak Dievs!
Es pats atradīšu izeju.
Kas notika ar manu dzīvi?
Pirms sešiem mēnešiem jutos brīvi un viegli.
Jauns darbs, iemīlējos, man nebija nekādu rūpju.
Paskaties uz mani tagad!
Sūdīgi.
Jā, bet tie nav mani sūdi.
Tie ir svešinieku, Breidija un Džojas ģimenes sūdi.
Džoja nejūtas ērti ar ģimenēm,
bet manā dzīvē varbūt ienāks mazulis.
Tur tu uzvarēji.
Mia tiešām pacentās.
Uzvarēju cīņā, zaudēju karā.
Es atvēršu. Noteikti Marks atgriezās pēc savas pašcieņas.
- Par vēlu pīrāgam? - Nekad. Nē.
Miranda ir tualetē uz ceļiem.
Pabrīdināšu. Iemesls nav labs.
Nāc iekšā.
Ko tu šeit dari?
Safo mierīgi gulēja blakus Sokratam, un es domāju,
ka tu pavadīji svētkus ar manu ģimeni, es varu būt arī ar tavu ģimeni.
Un tagad tu?
Mēs esam nožēlojamas.
Paldies, ka atnāci.
DZIESMAS DVĒSELEI
Pēc visa šī laika kopā
tu domā, ka lūdzu tavu roku tikai tāpēc,
ka gribu mammīti?
Jā.
Saprotu.
Man jāsaka...
Nevaru atrast īstos vārdus, tāpēc...
Es to nevākšu.
Nāc šurp, mīļais.
Mammu, parādi man to fotogrāfiju, ko liki tantei Kerijai nofotografēt.
Es to izdzēsu.
Likās, tev nepatiks, ja tā par tevi domāju.
- Tā nebiju es. Tā bija loma. - Es nofotografēju.
- Tiešām? - Jā.
Es savā dzīvē būšu daudzi cilvēki.
- Labi. - Lūk.
- Uzņēmu kādu miljonu bilžu. - Tās ir tik labas.
Jā, tev tas padodas.
- Man patīk tā. Atsūti man. - Labi.
Zini, kas ir labākais, vairs neesot publikas priekšā?
Otrais pīrāga gabals.
Nē, nē, nē. Ej. Atpūties.
Tu visu dienu gatavoji.
Es tikšu galā.
Tu tiksi galā.
Es pat neilgojos pēc glutēna.
- Kurš vēlas tēju? Mammu? - Jā, lūdzu.
Man garšo citroni, bet...
- Tas ir gardi. - Man patīk.
EPILOGS
Sieviete saprata, ka nav vientuļa, viņa bija patstāvīga.
Subtitrus tulkoja: Linda Skrivere