Pity!
Pity! Pity!
-Stop! -Slip mig!
Nej! Vi må redde hende, mor!
-Nej! Stop, skat! -Slip mig!
Pity! Pity!
-Maude? Maude! -Hjælp!
Pity!
Pity.
-Pity. -Du skal ikke være bange. Kom.
Nej, slip! Slip mig!
Mit barn! Jeg skal ind til mit barn!
Jeg vil ind til mit barn!
Mit barn! Få mit barn ud derfra!
Vi kan godt stoppe nu, Pity.
-Godmorgen. -Hejsa.
-Du er helt varm. -Ja, jeg har løbet gennem ild.
Hytten stod i flammer. Min veninde, Maude Petit, ville brænde ihjel derinde.
-Jeg løb ind og reddede hende. -Det var vist en god drøm denne gang.
Det ved jeg nu ikke, men det var i hvert fald på tide.
Uanset hvad virker du helt rolig. Det er nyt.
Ja, men ikke heroppe.
Jeg kan huske for cirka 55 år siden,
hvor jeg læste en tegneserie om Thor, den nordiske tordengud.
Hans far, Odin, havde en stol... en trone.
Tronen hed Lidskjalv.
Når Odin sad på den trone,
kunne han se alting alle steder på én gang.
Sådan har jeg det heroppe.
Maude og min mor. Sensia. Dig.
Mig? Du har kun kendt mig en måned.
Jeg ville ikke sidde her uden dig.
-Er jeg stadig varm? -Ja. Drik lidt vand.
Og din pille.
Jeg tager et bad.
Shirley Wring har ringet.
-W-R-I-N-G! -Ja.
-Hallo? -Det er mig, Ptolemy.
Det vidste jeg godt. Jeg vidste det, før telefonen ringede.
Hvad kan jeg gøre for dig?
-Du kan sige ja. -Ja.
Vil du ikke vide, hvad du siger ja til?
Jo da, men om jeg siger ja nu eller bagefter, gør ingen forskel.
-Du er skør, Ptolemy Grey. -Ja, men det skøre holder mig i gang.
Hvis du vil med ud at spise frokost,
foreslår jeg Monique's Tea House på Hill Street.
Jeg er hjemme klokken to.
Kan det vente en enkelt dag?
Jeg får noget ny medicin, og jeg har det lidt skidt.
-I morgen? -Helt sikkert.
-Klokken et? -Jeg kommer.
-Farvel, Ptolemy. -Farvel, Shirley.
Farvel, Shirley.
Jeg er snart færdig. Jeg skulle lige bruge spejlet.
Den er pæn.
Ja? Jeg var ikke helt sikker, men jeg ved ikke... måske.
-Hvordan har ms. Wring det? -Hun inviterede på te.
-Te? -I eftermiddag.
Okay, hvis I synes, det er sjovt.
-Hvor længe er dig og Roger væk? -Det ved jeg ikke. Hvorfor?
Efter frokost ville jeg beværte hende lidt her.
-Definer "beværte". -Det er min hemmelighed.
Okay, behold du dine hemmeligheder. Hvor lang tid?
Frokosten er nok færdig klokken tre. Måske et par timer mere.
Et par ti...
Okay. Kom nu ikke til skade.
Det kan jeg ikke love.
Hej.
-Hvordan går det? -Fint, og dig?
-Er du okay? -Ja.
Hej, Pitypapa.
Hvis du havde en fridag med huslejen betalt og penge i banken...
...hvad ville du så?
Vi ville stå op før solopgang.
Og tage bussen ned til Allatoona-søen.
Vi ville tage sko og strømper af, gå ned til bredden af søen
og se solen stå op.
Ikke andet?
Så ville vi tage på museum og omgive os med smuk kunst.
Ja...
Mr. Grey?
Godmorgen.
-Hvad hedder du? -Hernandez.
Goddag, mr. Hernandez.
Nej, ikke mr. Hernandez. Bare Hernandez. Det kan jeg bedst lide.
-Er du herfra, Hernandez? -40 år her i byen. 38 faktisk.
Da jeg var syv, flyttede mine forældre herop fra det sydlige Mexico.
-Taler du stadig spansk? -Nej, jeg har bare accenten.
Jeg kan et par ord. Sjovt, hvad man husker.
Ja. Ja, det er sjovt.
Undskyld.
De der øjne... Hvad ser du?
-Jeg ved ikke... -Jeg mener, når du kigger på øjnene,
hvad ser du så?
Det ved jeg ikke.
Beslutsomhed måske?
-Overbevisning. Trods. -Nej. Eller jo, du har sikkert ret.
Men det, jeg mente, var...
Farven.
Når du kigger omkring øjnene, hvilken farve er det så?
Blå?
-Blå? -Blå.
Blå.
Det er det søreme også. Blå.
-Tak for det. -Det var så lidt.
Blå...
Blå.
Se nu der.
Sådan. Det var bedre.
Kast den bare ud. Fang en stor en.
Det kan du gøre bedre.
-Hvorfor stopper vi? -Fordi vi er her, mr. Grey.
-Hvor her? -Allatoona-søen. Som De bad om.
Ja, det gjorde jeg.
-Her er pænt. -Jeg har set pænere, men det går an.
-Nu er det snart. -Ja, det ved jeg.
Tag hellere hjem.
En sidste ting, så skal jeg være der.
Det lover jeg.
-Vent nu ikke for længe, Pity. -Jeg skal prøve.
Så er vi her, mr. Grey. Hjemme igen.
-Tak, Hernandez. Det var en fornøjelse. -I lige måde.
Her...
-De er til dig. -Tak, men vi må ikke tage drikkepenge.
Det er ikke drikkepenge.
Det er bare for en tjeneste eller en ekstra ydelse.
Der vil komme en barsk udseende mand med strithår
hen til hoveddøren i min ejendom.
-Hvad handler det om? -Det skal du ikke bekymre dig om.
Men når han går ind, skal du vente i fem minutter.
Så skal du begynde at dytte, som om du skal hente mig.
Dyt, som om verden er ved at gå under. Dyt som bare fanden.
-Er det det eneste, jeg skal? -Ja.
Hvis du gør det for mig, gør du en gammel mand glad.
Det skal jeg nok.
Helt gratis.
Tak, Hernandez. Det er meget pænt af dig.
-Javel. -Hav en god aften.
To plus ni er 11.
Robyn.
Jeg sidder her og venter... på sandheden.
Selvom jeg kan huske langt tilbage nu,
ved jeg ikke med sikkerhed, hvad der skete.
Og en mand må kende sandheden.
Det må jeg i hvert fald, så jeg kan handle derefter.
Jeg er ked af det, der vil ske her i dag.
Men der må orden i sagerne.
Det svin skal bøde for det, han gjorde.
Det var ikke det, du ønskede...
...men sådan er det.
Det er ham. Sandheden i en mands krop.
Jeg ved, du er derinde!
Jeg elsker dig, Robyn.
-Hvem er det? -Det ved du sgu godt.
Luk op, for helvede!
Der er ikke låst.
Sid ned, mr. Gulla.
Da jeg var dreng i Burdette, Mississippi, sagde mændene til os drenge,
-at vi ikke skulle drikke af åbne flasker. -Hvorfor ikke det?
Hvis man havde fjender, kunne de hurtigt hælde gift i ens sprut.
-Du drikker af den samme flaske. -Har du set mig drikke?
Drop det pis, gamle. Du kunne jo komme til skade.
Endnu en grund til, at der kunne være gift i flasken.
Jeg er jo gammel. Jeg kunne ende mit liv bare for at dulme smerten.
Har du puttet noget i whiskyen?
Skød du min nevø?
-Jeg forgifter dig ikke, Alfred. -Det håber jeg heller ikke for dig.
Du kigger på mine guldmønter.
-Overvejer du at tage dem? -Mere end overvejer.
Hvad skulle du bruge dem til?
Vil du rejse til Vegas og score en masse damer?
Du er så gammel, at din pik ikke kan blive stiv.
Nina har fortalt, at du ikke kan gå ud,
fordi en kvinde vil røve dig, hver gang hun ser dig. Tænk engang.
Bange for en kælling.
Svinet burde have med pisken.
Hvad ville du gøre med de mønter?
Få dem vurderet af en jøde og sælge dem efter vægt.
Præcis hvad en tåbe ville sige.
-Hvem kalder du en tåbe? -Dig.
Se på de her dubloner. De er gamle. Meget gamle.
Originale amerikanske mønter. Samleobjekter.
En enkelt af de her er over 40.000 dollar værd for en samler.
4.000, hvis du sælger dem for guldet.
Okay.
Giv mig dem, så sælger jeg dem til en samler.
Jeg kan sørge for, at du får sådan en hver måned,
eller værdien af en, det næste år.
Det kan jeg, hvis du svarer på mit spørgsmål.
-Kender du ikke allerede svaret? -Jo. Men jeg vil høre det fra dig.
Hvorfor fanden skulle jeg det?
Af samme grund som du sidder her. For pengenes skyld.
To mønter hver måned eller værdien af dem i et år.
Pas nu på. Det er ikke for sjov.
Ja.
Ja, jeg slog din stakkels lille nevø ihjel.
Jeg skød ham i hovedet, fordi han ville tage min pige fra mig.
Nu har jeg hans hus. Jeg har hans kvinde. Min kvinde.
Jeg kører i hans bil. Og sover i hans seng.
Både hans barn og mit kalder mig far.
Hvad?
Hvem så mig i den gyde?
Træk pistolen, mand!
Hallo! Hvem så mig i den gyde? Aviserne skrev ikke om nogen vidner.
Tror du på djævelen, mr. Gulla?
Djævelen er lige her. Og nu tager jeg de guldmønter.
Og jeg tror, jeg bliver sammen med Nina.
Og så fortæller du mig, hvem der så mig den aften.
Jeg fortæller dig ikke en skid!
Hvis du ikke giver mig de penge og fortæller mig det,
så kvæler jeg dig fandeme.
Og så tæver jeg den mær til Robyn, til hun giver mig alle guldmønterne.
Robyn, nej!
Hold da kæft, mand!
-Du er en stærk gammel mand. -Derfor lever jeg stadig.
Tror du, du kan tæve mig?
Det ved jeg ikke, men jeg kan skyde dig.
Så... Rolig nu, du gamle.
Sensia skød sin mand med den her.
Dit lede svin...
-Han måtte ikke gøre Robyn noget! -Tag ham, før han stikker af. Skynd dig!
Åh nej...
Mor?
-Han må ikke gøre Robyn noget. -Sensia?
Han er ikke bedre end dem, der lynchede mig.
Nej, Pity. Vi kan gå ned og svømme.
Stands det slagsmål.
Du sagde altid...
...at man kun har sin familie.
-Kom nu. -Efter ham.
Hallo, der er noget galt med ham!
For helvede...
-Hvad sker der? -Hjælp mig.
-Hjælp... -Ring efter en ambulance.
-Hvad laver du? -Hjælper dig.
Slip. Det er mit...
-Jeg skaffer hjælp. -Jeg slår dig ihjel!
Slip mig! Giv mig det. Slip mig!
Hallo, du der! Lad ham være, din tyv!
-Forsvind! -Fuck dig!
Nu... Nu har jeg dig fandeme.
Jeg har ham, Reggie. Han kommer til at bøde for det. Ja...
Løb... Det er rigtigt, løb.
Hjælp mig. Jeg kan... Jeg har ham... Jeg har svinet.
Han... Han skal få sin straf.
-Pas på! -Coy?
-Det er slut. -Smid den!
-Det er slut. -Mr. Grey.
Mr. Grey, læg våbnet fra dig.
Kom så.
Forstår du mig?
Jeg er her, mr. Grey. Jeg er her.
Jeg har dig. Jeg har dig.
Jeg har dig.
Han er sikret.
Åh, herregud!
Herregud...
Jeg har dig.
Følg med mig. Okay? Følg med.
Du har ret til ikke at udtale dig. Du har ret til en advokat...
ET HALVT ÅR SENERE
Mr. Grey? Kan du høre mig?
Mr. Grey.
Satan.
-Er vi i helvede? -Hvordan har du det?
-Jeg slog djævelen. Er det ikke flot? -Ja, det gjorde du.
-Hvordan går det, Pity? -Coydog?
Jeg gjorde, hvad du bad mig om,
og skatten forblev en skat, fordi den var salvet med blod.
Det vidste jeg, du ville.
Hej, du gamle.
Reggie! Reggie.
-Hvordan har du det? -Åh, Reggie.
-Det er jeg ked af, Reggie. -Hvad er du ked af?
Jeg... Det har jeg glemt.
Du skal ikke være ked af det, onkel. Du gjorde dit bedste.
Det gjorde jeg vel.
Du skal ikke anstrenge dig. Lad mig.
Robyn! Forårets første fugl.
Alle rejser sig!
Sæt jer ned.
Jeg har læst sagsakterne, og det virker sandsynligt,
at jeg efter dette møde vil kunne fælde dom i sagen.
Jeg vil gerne have lov til
at gentage min modstand mod det nye bevismateriale fra ms. Barnet.
Det står tydeligt i mr. Greys testamente,
at hvis hans ønsker anfægtes, skal dette vidnesbyrd fremlægges.
Vi skal jo afprøve gyldigheden af hans sidste ønsker.
Det behøver De ikke fortælle mig.
Jeg ser ingen grund til ikke at efterkomme mr. Greys ønske.
Uanset hvad ms. Barnet og hendes advokater siger,
er der kun ét svar på, om mr. Greys såkaldte ønsker er gyldige.
Jeg har her 33 vidneforklaringer fra naboer, venner
og butiksejere i mr. Greys kvarter.
De siger alle uden undtagelse, at mr. Grey viste tegn på
ikke at være ved sin fornufts fulde brug i hvert fald de sidste seks år.
Længe før ms. Barnet overhovedet mødte ham.
Mr. Greys familie har sørget for at stille alle hans behov.
Ms. Barnet lærte ham kun at kende,
fordi Hilda Brown bad hende kigge til ham én gang.
Det, Ptolemy Grey efterlader sig, bør gå til hans familie
og til dem, som holder af ham.
Ikke til en ung kvinde, som tydeligvis udnyttede en forvirret, gammel mand.
Mr. Abromovitz, hvad siger De til mr. Malmans påstande?
Ptolemy havde sagt, at familien ville bestride testamentet med de argumenter.
Jeg henviste ham til Angela Liem, så hun kunne tilbagevise,
at han var psykisk ustabil.
Jeg har tre røde æbler, to appelsiner og pølser fra markedet.
Da jeg var barn,
ville pølser og hjemmelavet æblemos have gjort mig glad.
Hvor mange æbler har jeg?
-Skal jeg tale til dig eller kameraet? -Til mig.
Du sagde, du havde tre, så det må jeg jo tro på.
-Hvilken dato er det i dag? -I dag er det den 21. april 2021.
Det er tre dage efter min søster Junes fødselsdag.
Ikke, Niecie?
-Hvad er dit fulde navn? -Mit navn er Ptolemy Roberts Grey.
Ptolemy efter en græsk konge af Egypten, som også var Kleopatras far.
Roberts var min mors pigenavn, hendes families navn.
Og Grey efter min far, som jeg aldrig fik chancen for at møde.
Ved du, hvorfor vi sidder her?
Hvis jeg vil lave et bindende testamente,
skal jeg bevise, at jeg er ved min fornufts brug. Fulde brug.
Og du ved, at kameraet optager vores samtale?
Ja, det er første gang, jeg bliver filmet.
Da jeg var barn, havde meget få et almindeligt kamera.
Så jeg må gerne bruge denne metode til at bevise,
at du ikke oplever nogen psykiske problemer lige nu?
Ja, du må.
-Du vil oprette en fond? -Ja.
Og Robyn Barnet skal forvalte den for mig.
Hun kommer ikke til eje det hele, men hun bestemmer, hvad der sker med det.
Fortjener din familie ikke at arve noget?
Det er ikke derfor. De er gode nok, de fleste af dem.
Men det skal være Robyn, der står for pengene hver måned
og sørger for, at pengene er der til Reggies børn, når de vil på college.
Hun skal også sætte lidt ind til Hilliard, når han en dag ender i fængsel.
Og hvorfor skal ms. Barnet forvalte pengene?
Robyn er sådan en, der står for alting.
Hun vil sikre sig, at alle har det godt, før hun selv går i seng.
Hun har naturligt styr på tingene.
Og hun er ikke ødsel eller udsvævende.
Må jeg sige noget personligt til hende?
Værsgo.
Robyn... Du skal vide,
at fordi du er, som du er, og har gjort de ting, du har,
ved jeg, at Coy ville være glad for, at jeg overlader hans arv til dig.
Du reddede mig. Du hjalp mig med at holde mit løfte.
Du skal vide, at alle de år før dig, de betyder ingenting.
Jeg elsker dig, fugl.
Vi forbeholder os naturligvis ret til at undersøge alle dokumenter
og at få vores eksperters vurdering af dette bevismateriale.
-Men der er andre problemer. -Hvilke?
-Den unge kvindes alder. Hun er teenager. -Jeg er 18 år.
En teenager, som knap nok har en high school-eksamen,
og som har overfaldet mine klienter med et dødbringende våben.
Der findes ingen beviser for overfald. Ingen politirapport eller alarmopkald.
Hun blev set jagte en kvinde hen ad gaden og slå hende med en stol.
Rygter!
-Hun besøgte aldrig mr. Grey på anstalten. -Fordi de...
Mr. Greys familie fik midlertidigt formynderskab.
De forbød ms. Barnet at besøge ham.
-Et halvt år. -Og så er der advokaten.
Han har siddet på kistelåget til mr. Greys fond i over et halvt år.
I tæt kontakt med ms. Barnet har han stort set intet givet familien,
og han nægter at fremlægge en udbetalingsplan.
Det er efter mr. Greys ønske.
-Siger De. -Påstår De, jeg lyver?
De herrer, sæt jer ned.
Jeg siger bare, at det her er en klassisk sag
om en ung kvinde, der forfører en ældre mand for hans penge.
De angriber hende, De angriber mig.
De herrer! Sæt jer ned!
Sæt jer.
Ellers er det foragt for retten.
Det er frokosttid. Vi holder en pause og mødes igen klokken 14.30.
Ms. Barnet. Vil De lige blive her lidt?
Truede du Hilda og hendes søn?
Du vil snyde mig.
-Nej, jeg vil bare forstå. -Forstå hvad?
Hele den her sag er besynderlig.
Demens, som forsvinder.
En gammel mand med millioner og ingen uddannelse.
Papa Grey gik ud efter 3. klasse, og så læste han bøger resten af livet.
Hvad med dig?
Din far blev skudt på gaden, og din mor var prostitueret.
Der var den her hvide mand, som tit betalte min mor.
Han kom over til os en dag, mens hun var ude.
Han ville rive tøjet af mig. Jeg trak en kniv.
Han skar mig her, før jeg nåede at slå ham i hovedet med en lampe.
Jeg stak ham otte gange.
Det var hans held, han ikke døde.
Men min mors blik, da hun så mig...
Hun tog sig sammen og syede mig. Hun gjorde, hvad hun kunne.
Jeg er ligeglad med, hvad min mor var. Hun elskede mig.
Det gjorde mr. Grey vist også.
Jeg har aldrig kendt nogen som ham.
Han ventede hele sit liv på at gøre det rigtige, og han nåede det lige.
-Han dræbte Alfred Gulla. -Ja, men Alfred fortjente det.
-Måske bør din advokat være til stede. -Hvorfor?
-Du har lige indrømmet et overfald. -Kommer jeg så i fængsel?
Jeg kan fratage dig fonden.
-Og hvad så? -Vil du ikke have pengene?
Hvad jeg vil?
Jeg vil uddanne mig til astronom,
og så vil jeg have en plads på Elon Musks raket til Mars.
-Men hvorfor er du her så? -Fordi jeg elsker Papa Grey.
Han ønskede, at jeg forsvarer mig selv og repræsenterer ham.
Og hvis jeg beslutter, at du skal forvalte mr. Greys fond?
Jeg kendte ikke til den videooptagelse.
Før jeg så den, var jeg...
Var jeg ret sikker på, at du ville give Niecie medhold.
Mr. Abromovitz fortalte mig, at de kunne få underkendt testamentet.
Så jeg havde allerede accepteret det.
Hvad så hvis du får medhold?
Jeg mangler tre et halvt år på college, før jeg har min bachelor,
og derefter mellem fire og seks år til min kandidatgrad.
Så om ti år har jeg min uddannelse,
når Artie og Latisha er klar til at komme på college.
Til den tid er Hilly enten blevet til noget eller sidder i fængsel,
og ms. Wring er sikkert død.
Så hvis det var det, Papa Grey ønskede...
Robyn.
-Gå I bare. -Er du sikker?
-Ja. Hun er jo det nærmeste, jeg har. -Okay.
Mr. Malman sagde, at vi kan bestride afgørelsen.
Jeg vil ikke slås med jer. Hvis I vil i retten igen, så værsgo.
-Hvor meget? -Hvad?
-Hvor meget? -Okay.
Nok til at betale dine og Ninas regninger.
Nok til at sende børnene på college. Og Hilly, hvis han vil.
Og Papa Grey bad mig oprette et legat til unge sorte, der vil forbedre sig.
Og mr. Abromovitz skal oprette en fond til de fleste af pengene.
-Okay? -Han er mit blod, Robyn. Ikke dit.
-Hvorfor behandlede du ham så ikke sådan? -Tror du ikke...
Hvis du havde besøgt ham, ville du forvalte hans ting.
Du er ikke så lidt fræk, lille pige.
At fortælle mig, hvad du mener, jeg gjorde for Papa Grey alle de år. År!
Forstår du det? Ikke uger.
-Jeg er ked af, hvad du var ude for. -Ja.
Det er jeg.
Måske kunne jeg have behandlet dig bedre. Det kan jeg godt se nu, men...
Robyn, jeg tog dig ind i mit hjem.
-Og så smed du mig ud! -Jeg ville beskytte dig.
-Kan du ikke se det? -Glem det.
Papa Grey kendte mig ikke, og han tog mig ind.
Og han ville ikke have noget til gengæld.
Hold nu op. Jeg vil jo ikke såre dig.
Jeg gør bare, som Papa Grey skrev. Det er jeg nødt til.
Jeg har savnet dig.
Og jeg kæmper videre.
-Men... -Det er jeg nødt til.
-Hej. Er du okay? -Ja, det er fint.
Papa Grey?
Papa Grey.
Hej.
-Fugl? -Ja.
Forårets første fugl.
Ja. Hvordan har du det, onkel?
Der er djævle herinde.
Du må hellere komme ud, før de også spærrer dig inde.
-De har bundet mig til stolen. -Ja.
Nej, det... Det er en seng.
-En seng, ja. -Ja.
Men du skal hjem i din gamle lejlighed.
Og jeg passer på dig. Sammen med Shirley Wring.
W-R-I-N-G.
W... W-R-I...
W-R-I...
W-R-I-N...
-G. -...G.
Der... Der var ildebrand.
En stor brand.
Den varede en evighed.
Djævlen kom ud af den...
...men jeg fortalte ham ikke noget.
Jeg er en stor dreng.
Ja, du er.
Jeg reddede Maude Petit.
Jeg løb ind i ilden.
Jeg bar hende ud.
Vores tøj var fyldt med røg.
Men nu er alt godt.
-Er det? -Ja. Det er det.
Alt er godt.
Er det en bog?
Jeg kan godt læse højt for dig.
Okay...
"Der er flere stjerner i universet end sandkorn på stranden.
Og de kommer alle fra samme sted."
Ved du, hvor det er?
Hjemmefra.
Ja.
Du må ikke græde.
Hjemmefra.
En ting skal du huske, Pity. Vi er født til at dø.
Hvert åndedrag, vi tager, er et åndedrag nærmere evigheden.
Fornægter man det, mister livet sin mening.
Man må tage døden med, hvis man vil være en mand.
Men jeg savner Maude. Og nu er hun væk for altid.
Kan du huske lyden af hendes latter?
Kan du huske, når I løb rundt i floden og grinede og plaskede?
En gang tog vi en malle, der sov,
og trak den op på bredden, før den kunne gøre noget.
Mor lavede den til aftensmad, og vi hjalp til.
Det er livets magi. Så længe du kan tænke på din veninde og smile...
...så smiler hun også et sted.
-Gør hun? -Ja.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve