Pity!
Pity! Pity!
-Slutt! -Slipp meg! Jeg må det!
Nei! Vi må redde henne, mamma! Vi må det!
-Nei! Slutt! Slutt! -Nei! Slipp meg!
Pity! Pity!
Maude! Maude!
Hjelp!
Pity! Pity!
Pity!
Pity.
Ikke vær redd, Maude.
Ikke vær redd. Kom.
Nei, nei. Slipp! Slipp meg!
Vær så snill! Barnet mitt! La meg redde barnet mitt!
La meg gå og redde barnet mitt!
Barnet mitt! Noen må redde barnet mitt!
Vi kan stoppe nå, Pity.
God morgen.
Hei.
Du føles varm.
Jeg har løpt gjennom ild.
Tjærepappskuret gikk opp i flammer.
Min lille kjæreste Maude Petit holdt på å brenne opp.
-Jeg løp inn og reddet henne. -Høres ut som en god drøm denne gangen.
Jeg vet ikke om jeg ville kalt den det, men det var på høy tid.
Ja, vel, samme hva det var, så virker du rolig. Det er nytt.
Ja, vel, ikke her oppe.
Jeg husker at jeg for 54-55 år siden
leste en tegneserie om den norrøne tordenguden Tor.
Fattern hans, Odin, hadde en stol, ei trone.
Trona het Lidskjalv.
Og når Odin satt på trona,
kunne han se alt, overalt, på en gang.
Sånn føles det her oppe.
Maude og mora mi. Sensia. Du.
Meg? Du har ikke engang kjent meg i en måned.
Jeg hadde ikke sittet her hvis du ikke satt ved siden av meg.
Er jeg fortsatt varm?
Ja. Drikk litt vann.
Det er til pilla di.
Jeg skal ta en dusj.
Ms. Shirley Wring ringte.
W-R-I-N-G!
Ja.
-Hallo? -Det er meg, Ptolemy.
Jeg visste hvem det var. Visste det var deg før telefonen ringte.
Hva kan jeg hjelpe deg med, Ms. Wring?
-Du kan si "ja". -Ja.
Vil du ikke vite hva du sier ja til?
Klart det, men det gjør ingen forskjell om jeg sier ja nå eller etterpå.
Du er litt gal, eller hva?
Jeg er det, men det er det som holder meg gående.
Hvis det gjør at du kan spise lunsj med meg,
så tenkte jeg meg Monique's Tea House på Hill Street.
Jeg er i leiligheta mi klokka to.
Kan det vente? Bare en dag.
Jeg tar en ny medisin, og den har slått meg ut.
-Så i morgen? -Utvilsomt.
-Klokka ett? -Jeg kommer.
-Ha det, Ptolemy. -Ha det, Shirley.
Ha det, Shirley.
Jeg drar om et øyeblikk. Jeg ville bare bruke speilet.
Jeg liker den.
Jaså? Jeg var litt usikker på den, men jeg vet ikke helt. Kanskje.
-Står til med Ms. Wring? -Inviterte meg på te.
-Te? -I ettermiddag.
Greit, så lenge dere gleder dere…
-Hvor lenge skal du og Roger være ute? -Jeg vet ikke. Åssen det?
Etter lunsj tenkte jeg å ta henne med hjem og underholde henne litt.
-Definer "underholde". -Man må da ha noen hemmeligheter.
Greit, behold alle hemmelighetene dine. Hvor mye tid trenger du?
Lunsjen er nok over rundt tre, så et par timer til.
Et par tim…
-Ok. Vel, ikke skad deg, onkel. -Jeg vil ikke love deg det.
Hei.
Åssen går det?
-Fint. Hva med deg? -Bra.
-Er alt i orden? -Ja, det går fint.
Hei, Pitypapa.
Hvis du hadde en fridag, med leien betalt og penger i banken,
hva hadde du gjort?
Jeg hadde sørget for at vi sto opp før soloppgang.
Tatt bussen ned til Lake Altoona.
Vi hadde tatt av oss sokkene og skoene, gått ned til vannkanten
og sett på at solen sto opp.
Er det alt?
Så hadde vi dratt til et museum og vært omgitt av vakker kunst.
Ja.
Mr. Grey.
God morgen.
-Hva heter du? -Hernandez.
Hyggelig, Mr. Hernandez.
Nei, Mr. Grey. Ikke Mr. Hernandez. Bare Hernandez. Jeg liker det navnet.
-Er du herfra, Hernandez? -Førti år her. Trettiåtte, egentlig.
Da jeg var sju, kom foreldrene mine opp fra en gård i Sør-Mexico.
-Kan du fortsatt spansk? -Nei, jeg har bare aksenten.
Jeg kan noen ord. Snodig hva man husker.
Ja. Ja, det er snodig.
Unnskyld meg.
De øynene der, hva er det du ser?
-Jeg vet ikke… -Jeg mener, når du ser rundt øynene.
Bare fortell meg hva du ser.
Jeg vet ikke.
Besluttsomhet, kanskje?
-Overbevisning. Trassighet. -Nei, nei.
Jeg mener, ja, du… du har nok rett.
Men det jeg mente, var…
…fargen.
Når du ser rundt øynene hans, hvilken… hvilken farge er det?
Blått?
-Blått? -Blått.
Blått…
-Det er det så visst. -Ja.
Blått.
-Takk, frue. -Ingen årsak.
Blått.
Se på deg, gutt.
Sånn, ja. Nå fanger vi den.
Kom igjen. Kast.
Fang en bra en.
Du greier bedre enn som så.
-Hvorfor stopper vi? -Fordi vi er her, Mr. Grey.
-Hvor er her? -Lake Altoona.
Sa du ikke at du ville dra hit?
Jo, det sa jeg.
Vakkert.
Sett vakrere, men det får holde.
-Tiden er snart inne. -Jeg vet det.
Best å komme seg hjem.
En siste ting, så kommer jeg.
Jeg lover.
-Ikke vent for lenge, ok, Pity? -Jeg skal prøve.
Her er vi, Mr. Grey. Hjemme igjen.
Takk, Hernandez. Det har vært en glede.
I like måte.
Dette…
Dette er til deg.
-Takk, men ingen driks. Imot reglene. -Vel, ikke se på det som driks.
Se på det som at du gjør meg en tjeneste eller yter ekstra service.
Nå, en mann, en morsk mann med piggete hår,
vil komme bort hit til bygården hvor jeg bor.
-Hva gjelder det, Mr. Grey? -Ingenting du trenger å bekymre deg for.
Det er bare det at når han går inn, vil jeg at du skal vente fem minutter
og begynne å tute som om du kom for å hente meg eller noe sånt.
Du vet, tut som om verden går under. Tut som djevelen, greit?
-Er det alt du vil at jeg skal gjøre? -Ja, sir.
Har du hjerte til å gjøre det for meg, vil du gjøre en gammal mann lykkelig.
Jeg skal gjøre det for deg, Mr. Grey. Du trenger ikke å betale meg.
Takk. Takk, Hernandez.
Det er veldig snilt av deg. Setter pris på det.
Ja, sir.
-Ha en fin kveld. -Du også.
To pluss ni er lik elleve.
Robyn.
Jeg sitter her og venter… venter på sannheten.
Selv om jeg kan huske helt tilbake til barndommen nå,
er jeg ikke sikker på hva som skjedde.
Og en mann må vite sannheten.
Jeg vet at jeg må det, slik at jeg kan handle deretter.
Jeg… Jeg er lei for det som skal skje her i dag.
Men jeg må ordne opp i dette.
Det rasshølet må få svi for det han gjorde.
Jeg vet det ikke er dette du ønsket…
…men det er eneste måte.
Det er ham. Sannheten i en manns kropp.
Jeg vet du er der inne, gammern.
Jeg elsker deg, Robyn.
-Hvem er det? -Du vet jævlig godt hvem det er.
Åpne den jævla døra!
Kom inn. Den er åpen.
Slå deg ned, Mr. Gulla.
Da jeg var liten i Burdette i Mississippi, pleide gamle menn å fortelle oss guttebarn
at vi ikke skulle drikke sprit av ei åpen flaske.
Jaså? Hvorfor det?
På den tida hadde menn fiender som kunne forgifte spriten din på et øyeblikk.
Ja, men du drakk fra samme flaske.
Så du meg drikke?
Du må slutte å kødde, gammern. Du kan ende opp med å bli skadet.
Og det er en annen grunn til at det kan være gift i den flaska.
Som du sier, jeg er gammel. Kaster bort livet for å lette smerten.
-Sier du at du hadde noe i whiskyen? -Drepte du nevøen min?
-Jeg prøver ikke å forgifte deg, Alfred. -Best for deg.
Jeg ser at du titter på gullmyntene mine.
-Vurderer du å ta dem? -Jeg gjør mer enn å vurdere det.
Og hvilken nytte vil du ha av dem?
Hva skal du gjøre? Dra til Vegas og rase fra deg, nigger?
Du er så gammal at pikken din ikke blir hard.
Nina fortalte meg at du ikke engang kan gå ut
fordi ei dame kommer og rundstjeler deg hver jævla gang hun ser deg.
Tenk det. Voksen mann som er redd for ei hurpe.
Denne niggeren burde få smake pisken.
Hva hadde du gjort hvis du hadde myntene?
Gått til en jødisk gullsmed og solgt gullet for kiloprisen.
Det jeg forventet at en tåpe ville si.
-Hvem faen kaller du en tåpe? -Deg.
Se på disse dublonene.
De er gamle. Ordentlig gamle.
Originale amerikanske mynter. Samleobjekter.
En av disse er verdt over 40 000 dollar for en samler.
Fire tusen for gullet de er laget av.
Greit. Gi meg dem, så får jeg en samler til å kjøpe dem.
Jeg kan sørge for at du får én av dem hver måned,
eller dens verdi, i et år.
Jeg kan gjøre det. Du må bare svare på spørsmålet mitt.
-Trodde du visste svaret alt. -Jeg gjør det.
Men jeg vil høre deg si det.
-Hvorfor i helvete skulle jeg gjøre det? -Samme grunn som at du er her.
For pengene.
To mynter hver måned, eller deres verdi, i et år.
Forsiktig, gutt. Dette er ingen spøk.
Ja.
Ja, jeg drepte din stakkars lille nevø.
Skjøt ham rett i hodet fordi han prøvde å ta fra meg jenta mi.
Nå har jeg huset hans.
Jeg har dama hans. Min dame.
Kjører i bilen hans.
Sover i senga hans.
Både hans og mitt barn kaller meg pappa.
Hva?
Hvem så meg i smuget?
Trekk pistolen, gutt!
Hei! Se på meg! Hvem så meg i smuget?
Avisene nevnte ingen jævla vitner.
Tror du på djevelen, Mr. Gulla?
Jeg har djevelen her. Ja. Jeg skal ta disse gullmyntene.
Og jeg tror jeg fortsetter å være sammen med Nina.
Og så skal du si hvem som så meg den kvelden.
Jeg sier ikke en dritt til deg!
Nå, hvis du ikke gir meg pengene og forteller meg det jeg vil vite,
skal jeg kvele deg, gammern.
Så skal jeg banke opp den innbilske hurpa Robyn
til hun gir meg alle dine gullmynter og hemmeligheter.
Robyn, nei!
Oi sann.
-Du er sterk til å være så gammal. -Derfor er jeg her fortsatt.
Ja. Tror du at du kan slå meg?
Jeg vet ikke helt, men jeg kan sannelig skyte deg.
Hei. Vent litt, gammern.
Sensia skjøt mannen sin med denne.
Hei, hei!
Hva?
Ditt rassh…
Kunne ikke la ham skade Robyn.
Ta ham, gutt! Ta ham før han flykter!
Skynd deg!
Nei, nei.
Å gud.
Mamma?
-Du kan ikke la ham skade Robyn. -Sensia?
Han er ikke bedre enn mennene som lynsjet meg.
Nei, Pity. Nei! Vi kan gå og svømme.
Få mennene til å slutte å slåss.
Du sa alltid, onkel…
…at familie er alt man har.
-Kom igjen, skatt. -Ta ham.
Hei!
-Jævla… -Det er noe galt med ham.
Faen!
Å gud.
-Hva er dette? -Noen må hjelpe meg.
-Hjelp meg. -Ring etter ambulanse.
-Hva gjør du? -Jeg prøver å hjelpe deg.
Vekk. Det er mine saker. Gi…
-Jeg prøver å hente hjelp. Stopp! -Jeg dreper deg.
Stopp! Slipp meg!
Gi meg den! Slipp meg!
Hei! Du! Du, kom deg vekk fra ham, tjuv!
Kom deg vekk!
-Jeg ringer etter ambulanse. -Faen ta deg!
Å gud.
Du… Jeg har deg. Jeg har deg, for faen.
Jeg har ham, Reggie.
Jeg… Han skal få svi.
Det stemmer. Du skal…
Løp.
Lø… Løp. Det stemmer, løp.
Vær så snill… Jeg har… Jeg har dette… dette rasshølet.
Han… Han skal få svi. Han… Han skal få svi.
-Se opp, gutt! -Coy?
-Det er over. -Legg fra deg våpenet!
-Det er over. -Jeg tar meg av det. Mr. Grey.
Mr. Grey, du må senke våpenet. Du må gjøre det med en gang.
Skjønner du meg?
Jeg ser deg, Mr. Grey. Jeg ser deg.
Jeg har deg. Jeg har deg.
-Jeg har deg. -Han er avvæpnet.
Å gud. Å gud.
Gud være nådig.
Jeg har deg, Mr. Grey. Bli med meg. Greit? Bli med meg.
Bli med meg.
Du har rett til å tie. Alt du sier, kan bli brukt mot deg.
Du har rett til advokat…
SEKS MÅNEDER SENERE
Mr. Grey?
Mr. Grey, kan du høre meg?
Mr. Grey.
Satan.
Er vi i helvete?
Hvordan går det?
Jeg slo djevelen. Det er noe for seg selv.
Ja, det gjorde du.
-Åssen føler du deg, Pity? -Coy… Coydog.
Jeg… Jeg gjorde det du ba om,
og skatten forble en skatt, for den ble salvet i blod.
Jeg visste du ville det.
Hei, gammern.
Reggie! Reggie!
-Åssen føler du deg? -Å, Reggie.
-Reggie, jeg er så lei for det. -Lei deg for hva?
Jeg… Jeg har glemt det.
Ingenting å være lei seg for, onkel. Du gjorde så godt du kunne.
Jeg… Jeg gjorde visst det.
Ikke kjemp imot, onkel. Jeg kan ordne det for deg.
Robyn.
Vårens første fugl.
Reis dere.
Vennligst sitt.
Jeg har sett på sakens fakta, og det virker åpenbart
at jeg etter dette møtet vil kunne avgjøre denne saken.
Jeg vil benytte anledningen
til nok en gang å protestere mot beviset som Ms. Barnets team legger frem.
Det står tydelig i Mr. Ptolemy Greys testament
at hvis de går til sak mot hans ønsker, må forklaringen bringes for dagen.
Vi er her for å teste om hans siste ønsker kan gjennomføres.
Jeg vet hvorfor vi er her, Ms. Liem.
Jeg ser ingen grunn til at Mr. Greys ønske ikke kan bli lagt frem som bevis.
Samme hva Ms. Barnet eller advokatene hennes sier,
kan det ikke være tvil om at Mr. Greys såkalte siste ønsker ikke er lovgyldige.
Her har jeg 33 forklaringer
fra naboer, venner og butikkeiere rundt om i Mr. Greys nabolag.
Alle sammen, uten unntak, sa at Mr. Grey viste tegn
på det loven kaller non compos mentis
i minst seks år, lenge før Ms. Barnet møtte ham.
Mr. Greys familie har omhyggelig tatt seg av alle hans behov.
Ms. Barnet ble bare klar over ham
fordi Hilda Brown ba henne om å ta seg av ham én gang.
Det stemmer.
Det Ptolemy Grey etterlater seg, burde gå til familien hans,
og til de som faktisk bryr seg om ham.
Ikke til en ung dame som åpenbart utnyttet en forvirret gammel mann.
Mr. Abromovitz, hva har du å si til Mr. Malmans påstander?
Ptolemy sa at familien ville bruke de argumentene til å bestride testamentet.
Jeg foreslo at han skulle møte Angela Liem for fullstendig å motbevise
at han på noen måte var psykisk svekket.
Jeg har tre røde epler, to appelsiner og en pølse jeg kjøpte på markedet.
Å, da jeg var liten,
ville pølse og hjemmelaget eplemos ha gjort dagen min komplett.
Hvor mange epler har jeg?
Snakker jeg til deg eller kameraet?
Til meg er fint.
Vel, du sa du hadde tre, så jeg må vel tro deg.
-Hva er dagens dato? -Dagens dato er 21. april 2021.
Det er tre dager etter min søster Junes bursdag.
Husker du det, Niecie?
Hva er hele navnet ditt?
Jeg heter Ptolemy Roberts Grey.
Ptolemy etter en gresk konge av Egypt som også var Kleopatras far.
Roberts, som var min mors pikenavn, hennes slektsnavn.
Og Grey etter faren min, som jeg aldri fikk muligheten til å møte.
Vet du hvorfor vi er her i dag?
Ja, for at testamentet mitt skal være gyldig,
må jeg bevise at jeg er ved mine fulle fem og tilregnelig.
Du er klar over videokameraet som tar opp samtalen vår?
Ja. Dette er første gang jeg blir filmet.
Da jeg var liten i Mississippi, var det få som hadde et vanlig kamera.
Så det er greit at jeg bruker denne metoden for å bevise
at du ikke opplever psykiske vansker akkurat nå?
Ja, frue.
-Så du vil opprette et legat? -Ja.
Og jeg vil at Robyn Barnet skal være forvalteren.
Hun skal ikke eie alt, men hun skal bestemme hva som skjer med det.
Føler du at familien din ikke fortjener det du etterlater?
Nei, det er ikke slik. De er gode folk, for det meste.
Men jeg vil bare at Robyn skal ha ansvaret for pengene fra måned til måned,
og sørge for at pengene er der når Reggies barn vil gå på college.
Hun må nok sette litt penger på Hilliards konto når han ender opp i fengsel.
Og hvorfor vil du at Ms. Barnet skal bestemme, Mr. Grey?
Robyn er en sånn person som må bestemme der hun er.
Hun sørger for at alle har det bra før hun legger seg om natta.
Orden faller naturlig for henne.
Og, du vet, hun er ikke sløsete eller tankeløs.
Kan jeg si noe personlig til henne?
Sett i gang.
Robyn, jeg vil at du skal vite
at på grunn av den du er og tingene du har gjort,
vet jeg at Coy ville vært glad for at jeg etterlater arven hans i dine hender.
Du reddet meg. Du hjalp meg med å holde løftet mitt.
Og jeg vil at du skal vite at alle de årene før deg, de betyr ingenting.
Jeg elsker deg, Fugl.
Vi forbeholder oss retten til å undersøke alle dokumentene
og la ekspertene våre evaluere dette beviset.
Men det er andre problemer her.
Som hva da?
Som alderen på denne kvinnen.
-Hun er tenåring. -Jeg er 18 år.
En tenåring med en utdanning som knapt nok tilsvarer et vitnemål,
og som forresten angrep klientene mine med et dødelig våpen.
Protest. Ingen bevis på at Ms. Barnet har angrepet noen.
Ingen politirapport, ingen 911-samtale…
Hun jaget en kvinne langs gata og slo henne med en stol.
Rykter.
-Hun besøkte ikke Mr. Grey i sanatoriet. -Fordi de…
Mr. Greys kjødelige slektninger fikk midlertidig formynderskap,
og de nektet Ms. Barnet å besøke ham.
-I seks måneder. -Så har vi denne advokaten.
Han har styrt med pengene til Mr. Greys legat i over et halvt år.
I tett samarbeid med Ms. Barnet har han knapt nok gitt saksøkerne noe som helst,
og han nekter å fastsette når midlene skal utdeles.
Etter Mr. Greys ønske.
-Påstår du. -Kaller du meg løgner?
-Kom igjen. -Mine herrer, vennligst sett dere.
Ærede dommer, dette er et klassisk tilfelle av
at en ung dame forfører en eldre mann for å få pengene hans.
Du angriper henne og meg.
Mine herrer, sett dere!
Vennligst sett dere. Ellers blir dere begge dømt for forakt.
Det er tid for lunsj.
Vi tar en pause og fortsetter klokka 14.30.
Ms. Barnet. Kan jeg få snakke litt med deg?
Truet du Hilda og sønnen hennes?
Du prøver å lure meg.
-Nei, jeg prøver bare å forstå. -Forstå hva da?
Hele saken er underlig. Demens som midlertidig forsvinner,
en gammel mann med masse penger og ingen formell utdannelse.
Papa Grey fullførte tredje klasse, og så leste han bøker resten av livet, så…
Hva med deg?
Faren din ble skutt på gata og moren din var prostituert.
Du vet, det var en… en hvit mann som pleide å betale mora mi,
og han kom på besøk en dag da hun var ute.
Han prøvde å rive av meg klærne. Jeg tok frem en kniv.
Han skar meg her før jeg slo ham i hodet med ei lampe.
Jeg knivstakk ham åtte ganger. Det var bare en hvit manns lykke at han ikke døde.
Men mammas ansikt da hun så meg…
Hun tok seg sammen og sydde sammen såret mitt.
Hun gjorde det hun kunne.
Jeg bryr meg ikke om hva mamma var. Hun elsket meg.
Det samme gjorde visst Mr. Grey.
Jeg har aldri kjent en som ham.
Han ventet hele livet på å gjøre det rette og greide det på hengende håret.
-Han drepte Alfred Gulla. -Vel, Alfred fortjente det.
Kanskje advokaten din burde være til stede.
-Hvorfor det? -Fordi du tilsto at du overfalt noen.
-Skal du kaste meg i fengsel? -Avgjørelsen i rettsmøtet kan gå imot deg.
-Jeg bryr meg ikke om det. -Vil du ikke ha pengene?
Hva jeg vil ha?
Jeg vil ha graden min i astronomi,
og jeg vil ha en plass på Elon Musks romfartøy til Mars.
Hvis du ikke vil ha pengene, hvorfor er du her?
Fordi jeg elsker Papa Grey.
Og han ville ønsket at jeg skulle ta til motmæle og representere ham.
Hva om jeg bestemmer at du skal ha ansvaret for Mr. Greys legat?
Jeg visste ikke at han lagde det opptaket.
Før jeg så det, var jeg…
…var jeg ganske sikker på at du ville gi Niecie og de andre medhold.
Og Mr. Abromovitz sa at de kanskje kunne bestride testamentet.
Så jeg hadde forsonet meg med det alt.
Men hva om avgjørelsen går i din favør?
Jeg har tre og et halvt år igjen på college før jeg får bachelorgrad,
og så venter mellom fire og seks år med høyere utdanning.
Så om ti år har jeg utdanningen min,
og Artie og Latisha vil nærme seg å være klare for college.
Innen den tid vil Hilly enten ha gjort noe med livet sitt eller sitte i fengsel,
og Ms. Wring vil nok være død.
Så hvis det er alt Papa Grey ønsket…
Robyn.
TINGHUS
-Dere kan gå i forveien. -Sikker på at det går bra?
Ja. Vi er ikke slektninger, men hun er det nærmeste jeg har.
Ok.
Mr. Malman sa at vi kan bestride beslutningen.
Jeg vil ikke kjempe mot deg, tante Niecie.
Trenger du å gå tilbake til retten, er det opp til deg.
-Hvor mye? -Hva?
Hvor mye?
Ok.
Nok til å betale dine og Ninas regninger.
Nok til å få barna gjennom college. Hilly også, hvis han vil det.
Papa Grey ba meg om å opprette
et lederskapsfond for unge svarte som vil forbedre seg.
Jeg skal be Mr. Abromovitz om å opprette en stiftelse og plassere pengene i den.
-Ok? -Han er min kjødelige slektning, ikke din.
-Så hvorfor behandlet du ham ikke som det? -Tror du ikke jeg behandlet…
Hadde du gått inn i leiligheten, ville du ha tatt deg av dette.
Du er ikke lite frekk, lille jente.
Forteller meg hva du tror jeg ikke gjorde for Papa Grey alle disse årene. Årene.
Skjønner du det? Ikke ukene.
-Jeg er lei for det som skjedde med deg… -Akkurat.
Jeg er det.
Kanskje jeg kunne ha behandlet deg bedre. Jeg ser det nå, men…
Robyn, jeg lot deg bo hos meg.
-Så sparket du meg ut! -Fordi jeg beskyttet deg.
-Åssen kan du ikke se det? -Samme det.
Papa Grey kjente meg ikke, og han lot meg bo hos ham.
Han ville ikke ha noe av meg, og jeg ville ikke ha noe av ham.
Kom igjen. Vær så snill.
Jeg prøver ikke å såre deg. Jeg bare følger det Papa Grey skrev ned.
Jeg må gjøre det.
Jeg har savnet deg.
Og jeg må kjempe videre.
-Men… -Jeg må gjøre det.
Hei.
-Hei. Er alt i orden? -Ja, det går bra. Takk.
Papa Grey?
Papa Grey.
Hei.
-Fugl? -Ja.
Vårens første fugl.
Ja. Hvordan føler du deg, onkel?
Det er djevler her inne.
Du må komme deg ut herfra før du også blir sperret inne.
Ser du at de har bundet meg fast i stolen?
-Ja. -Ja. Nei.
Nei. Dette er… Det er ei seng.
-Ei seng. Ja. -Ja.
Men vi skal få deg tilbake til din gamle leilighet.
Og jeg skal ta meg av deg. Det samme skal Ms. Shirley Wring.
W-R-I-N-G.
W… W-R-I…
W-R-I…
W-R-I-N…
-G. -G.
Det var… Det var en brann.
Stor en.
Den varte i evigheter.
Djevelen kom ut av den,
men jeg fortalte ham ingenting.
Jeg er en stor gutt.
Ja, det er du.
Jeg… Jeg reddet Maude Petit.
Jeg løp inn i brannen.
Jeg bare tok henne ut.
Klærne våre var dekket av røyk.
Hei.
Men nå er alt i orden.
Er det det?
Ja. Det er det.
Alt er i orden.
Er det ei bok?
Jeg kan lese litt, hvis du vil.
Ok.
"Det er flere stjerner i universet enn sandkorn på stranda.
Og alle kommer fra det samme stedet."
Vet du hvilket sted, onkel?
Hjemme.
Ja.
Ikke gråt.
Hjemme.
En ting du må huske på, Pity, er at vi blir født døende.
Hvert åndedrag vi tar, er ett åndedrag nærmere evigheten.
Nekter du for det, mister livet all mening.
Du må ta livet med døden hvis du vil ha en sjanse til å bli en mann.
Men jeg savner Maude. Og nå er hun borte for alltid.
Husker du åssen hun hørtes ut når hun lo?
Husker du at dere to løp ut i Tickle River og lo og plasket?
En gang tok vi tak i en sovende malle
og dro ham opp på elvebredda før han kunne reagere.
Mamma lagde fiskegryte den kvelden, og vi hjalp til.
Det er livets magi.
Så lenge du kan tenke på din lille kjæreste og smile…
…så smiler hun også et sted.
-Jaså? -Ja.
BASERT PÅ BOKA AV WALTER MOSLEY
Tekst: Espen Stokka