Sakra.
VÍTEJTE
SEZNAM OBYVATEL
BOLOVI
- Prosím. - Tady Anna.
Obsluha na tu vaši dnešní párty.
Ta výpomoc.
VSTUPTE
Šťastný nový rok.
ZMĚNA GLOBÁLNÍ TEPLOTY +2,44 °C
SVĚTOVÁ POPULACE 9,96 MILIARDY
PŘEDZVĚSTI
Anno, jste zadlužená?
Konečně jdete. Několikrát jsem volala do agentury.
- Annie, že? - Anna, jo.
Promiňte, mám rozbitý kolo, šla jsem pěšky.
Věci si dejte sem.
- Vzala jste si něco na sebe? - Jo.
Alpho, stoletý playlist.
Takhle normálně nejíme.
Je to jen kvůli silvestru.
To jídlo nás stálo uhlíkové kredity na šest měsíců, a bohatí nejsme.
Dýško samozřejmě dostanete, jen nečekejte, že bude...
Zklamu vás.
Co dál? Šampaňské je tamhle, jednohubky tady.
Slibuju, že ještě stihnete svou vlastní párty.
Já nemám...
Auggie?
Zítra ráno?
Ranní ptáče dál doskáče.
SOUKROMÉ ČÍSLO
- Pravděpodobně to bude... - Auggie?
- Říkal jste něco? - Ne. To moje žena.
- Auguste, kde jsi? - Rozmýšlíte si to?
Ale ne.
Hosti přijdou každou chvilku.
Už jsem se rozhodl.
Když myslíte.
Musíte být odhodlaný.
- Auggie? - Budu připraven.
Všude tě hledám. Zase hraješ Hon na jednorožce?
Cože? To už mě nebaví.
To si ani nemůžu posedět na podlaze ve vlastní komoře?
- Nic jsem nehrál. - Jasně. Tentokrát.
Představ si, že bys kredity utrácel za něco užitečného.
- Ne za virtuální mazlíčky nebo hry. - Nebo za investice.
Za pět set akcií společnosti, která chtěla vyrobit samochodící ponožky.
Měli dobrý nápad.
Jasně, akorát že prototyp s někým skočil z útesu. Ups.
Z mostu. Nebyl dobře označený a byl špatně osvětlený.
To tys použila všechny naše uhlíkové body na tenhle večírek.
Proč ses tak nastrojila?
Je silvestr. A ty vysedáváš v komoře.
Já se kvůli tobě, kvůli nám ještě aspoň snažím, aby to bylo veselé.
Já veselý jsem.
Ne, nejsi.
Myslíš si, že mě znáš. Nevíš, co...
Co?
Co nevím?
- Co? - Ale nic.
Zapomeň na to.
Už jsou tady.
Jo a Auggie, obleč si kalhoty.
Jste tady! Přišli jste!
- Ahojky. - Eloise.
- Elodie. - Jasně.
Nebyla ta minulá Eloise?
Eleanor.
Díky moc za pozvání.
- Ne... - Elodie chce oživit objímání.
- Je to přirozené. - My se nedotýkáme.
- Nikoho? - Nikoho.
Dobře.
- Krásné šaty. Vintage mám ráda. - Děkuju.
Vezmu vám kyslík.
- Mám výpomoc. - Tady.
Je trochu mimo. Promiňte.
- Annie! - Ty jo.
- Mohla byste mi pomoct? - Ano.
- Díky. - Ano.
Co to je? Ona má tamtu věc?
Ten čip, jo.
Miláčku, o tom jsme mluvili.
Váš byt právě dostal 6 000 bangů.
Sedm tisíc. Dvanáct tisíc.
Reklama? Bože.
Pití! Annie, prosím.
Je z hroznů vyrobených mikrotechnologií v poslední dekarbonizované bublině v Napě.
Mňam.
Lahoda.
- Chutná to příšerně. - Já to slyšela.
To cítíš tu Napu, drahá.
Asi jsi nikdy nejedla ani nepila nic, co by nebylo vyrobené z chaluh.
Nic proti farmářům mezi námi, kteří je pěstují.
V pohodě. Je to dobrý byznys.
Jak jste se poznali? Věděli jste, že to je pravá láska?
Ano.
August byl nejzajímavější člověk, jakého jsem potkala.
Už od začátku jsem věřila, že je předurčený k velkým věcem.
A od té doby je zklamaná.
Čím se živíte?
- Zkoušel větrnou energii. - Já...
Jenže vítr už samozřejmě nefouká.
Pak solární energii. Jenže ta šla taky do kytek.
Nemůžu za to, že nemáme vítr ani slunce.
A že se na téhle vyprahlé planetě topíme v kouři a mlze.
Já za to nemůžu, Sylvie. Já ne.
Nemůže za to přece nikdo, ne?
Odkud se znáte vy?
Auggie byl můj mentor.
Byl to můj idol. Vizionář, co všechno uměl.
Nemluvě o tom, že měl úžasnou ženu.
Když jsem dělal pro vládu, vše mě naučil.
Když jsem na vládu ještě věřil,
stejně jako na Santa Clause a binární soustavu.
Kdy přejdeš do soukromého sektoru?
V městské čistírně je tě škoda. Jsi jenom kolečko v soukolí.
Je čas vypadnout.
Máš pravdu. Měl bych vypadnout.
Mám kámoše.
Je to technologický bilionář z Nového Zélandu. A chce se zdejchnout.
Zdejchnout? Jak jako?
Země je očividně neobyvatelná. Tak se s ženou nechají digitalizovat.
O tom vím. Někam se nahraješ nebo co.
A zůstaneš uložená v cloudu, dokud se planeta neuzdraví.
Ať to znamená cokoliv. Modrá obloha, čistá jezera, dýchatelný vzduch.
Pak tě nějakým kouzlem přenesou
do té dekarbonizované utopie v těle, které si vybereš.
Lidi takovej nesmysl fakt chtějí zkusit?
Lidi zkusí cokoliv. Kolonizaci Měsíce, teleportaci.
Když vsadíš na naivní optimismus lidstva, tak neprohraješ.
U psa to prý fungovalo.
Ještě šampaňské.
- Podle mě je to super. - Jo.
Cloud zní líp než to, čemu vaše generace říká realita.
Jo, přesvědčilas mě. Co si vezmeme s sebou?
Co si má člověk do cloudu oblíct?
Je tam pokojová služba? Co výhled?
No tak. Není to hotel, ale úložiště.
Uspí tě.
Tak doufám, že to bude hodně hluboký spánek,
a až se probudím, chci 22letý tělo s 2,5 % tuku.
Takhle jsi akorát.
Jo. Však se smějte.
Ale já bych se chtěla kouzelně probudit v lepším světě.
Proč myslíš, že se svět zlepší?
No přece díky tomu, co všichni obětují.
Příděly, všechno...
Dějiny lidstva jsou jedna hrozná katastrofa za druhou.
Za většinu mohla naše zoufale nenapravitelná sobeckost.
Problém cestování do budoucnosti spočívá v tom,
že si s sebou vždycky budeme muset vzít nás.
Šel byste do toho?
Technici přijedou zítra brzo ráno.
Panečku! Musíme balit.
Je mi ctí s vámi být poslední večer na zemi.
Jak to oslavíme?
Vždyť slavíme.
Vlastně možná dneska večer pořádáme přesně tohle.
Večírek na rozloučenou.
Vidíš? Umím být veselý.
My ti na to neskočíme, starouši.
Pokud teda nemáš biliony. Ale ani pak se nedostaneš do pořadníku.
Jo.
Před 15 lety jsem investoval do malé technologické společnosti.
Poslední v Marinu, než všechny zkrachovaly.
LifePause.
Ale...
Žádná tvoje investice ti nevyšla, Auggie.
Tahle jo.
Alpho, přehraj LifePause.
LifePause.
Tohle je Buster, první bytost zcela nahraná do cloudu.
Ještě před několika měsíci trpěl artritidou,
obezitou, depresemi a únavou z klimatu.
Pomocí naší průlomové technologie neuromapování
vědci zmapovali celé Busterovo vědomí a těžit z toho budete vy.
Dlouho jsme si mysleli, že vědomí sídlí v mozku.
Teď víme, že jsme naživu celým tělem.
Naše exkluzivní nanotechnologie zmapuje každý neuron ve střevech,
v srdci, v pohlavní soustavě, a dokonce i v hlasivkách,
a to unikátní metodou zvanou nanoslicing,
která ukazuje dosud nepředstavitelné detaily.
Poté co je vědomí zakódováno,
jej lze nahrát, uchovávat ve stavu nevědomí,
ba dokonce neomezeně replikovat
a kdykoli aktivovat v nedotčeném těle dle vašeho výběru.
Až tato technologie bude všeobecně dostupná,
digitalizuje se každý, komu záleží na naší planetě.
Je to jediný způsob, jak zcela smazat svou uhlíkovou stopu
a po probuzení zažít obnovené ekosystémy v celé jejich kráse.
Představujeme vám heslo „stejný člověk v lepším světě“.
LifePause. Na viděnou zítra.
Dost! Zastav tu šílenost.
- LifePause. - To stačí.
- Na viděnou zítra. - Alpho, vypnout.
Vážně, Auggie? Nejdřív to bylo vtipné, ale zašel jsi moc daleko.
Říkám, že to není vtip.
Představa, že bychom se lusknutím prstu vzdali svého života
a přenesli se do neznáma?
- Já věděl, že bys to neudělala. - To teda neudělala.
Proto to udělám bez tebe.
Jasně. Počkej, cože?
Mám jeden lístek. Pořádala se loterie pro investory.
Nikdo se mnou jít nemůže.
Promiň. Myslel jsem, že to je jasné.
- Takže... - Já...
Jo, půjdu do toho sám.
Pití. Myslím, že potřebuju víc pití.
Dolijete nám prosím šampaňské?
Ne, něco silnějšího. V dolní skříňce.
Něco silnějšího! Dolní skříňka!
Chceš říct, že mě opustíš
kvůli psům a windsurfingu?
Ne.
Já si taky dám.
Já taky, díky.
Necháme vás, ať si promluvíte.
Jo, měli bychom jít. Děkujeme...
Ne, nechoďte. Prosím.
Je čas se najíst.
- Sylvie, promluvme si. - Ne.
Auggie, tu večeři jsem nám nachystala na silvestr.
Takže si ji užiješ.
Kdoví? Možná bude tvoje poslední.
Foie gras. Z naklonovaných hus z Palo Alta.
Možná to neznáš.
Co je to?
- Játra. - Radši si to prostě vychutnej.
Farmáři překrmují samce tak, že jim do krku trubkou narvou obilí.
Játra těch ptáků se zvětší na desetinásobek.
Jsou zavření v klecích celých od hoven.
Někteří se udusí vlastními zvratky
nebo si vytrhávají peří a navzájem se napadají.
Samičky jsou toho ušetřeny.
Ty se místo toho zaživa házejí
do mlýnků a je z nich žrádlo pro kočky.
Bon appétit.
Ty jo.
Ty jo. To je tak nelidské.
Nebudu na to myslet.
Je zvláštní, že je podle nás krutost nelidská,
ale je něco lidštějšího než krutost?
Viď, Auggie?
Ze samiček se dělá žrádlo pro kočky.
- To je... - Seber se, Elodie.
Odstrčená samice přece není nic neobvyklého.
Ty jsi mladá, ale jednoho dne zjistíš, jaký to je pocit.
Tak jo, nemusíme...
Sylvie, ty to nechápeš.
Neodstrčil jsem tě. Tebe se to netýká.
Já jsem ale hloupá.
Manžel radši podstoupí nanoslicing, než aby strávil další den se mnou,
a já bláhová si myslím, že se to týká mě.
Myslím, že chtěl říct...
Chybí mi západy slunce.
Chci cítit déšť.
Chci dýchat skutečný vzduch, bez masky.
Chci jíst něco jiného než chaluhy,
co mě nebude stát půlroční uhlíkové příděly.
Není to zas tak zlé. Bože, vždyť lidi už přežili mnohem horší věci.
I v těch nejtemnějších dobách mohli lidi aspoň vzhlížet ke hvězdám.
Já chci divočinu, Sylvie.
Divočinu chce každý.
Ale chceme i lásku.
Divočina přestala existovat už před lety, Auggie.
Vybral sis lásku.
- Vybral sis lásku, děti, rodinu. - Vy máte děti?
- Elodie, nech toho. - Máme.
- Ne, nemáme. - Ano, máme.
Nemáme!
Pardon. Co jsem řekla?
- To... - To jsem neměla, že?
Měl bych jít za ní.
Ne.
Zajdu tam já.
Děkuju.
Podle mě to nakonec neudělá.
- Zbožňuje tě. - Stejně, koho to zajímá?
To nemyslíš vážně.
Ne?
Co je?
Představila jsem si, že by bylo skvělý,
kdyby Auggieho omylem probudili v Busterově těle.
Byl by tam uvězněnej. „Já jsem Auggie.“
„Já nejsem pes.“
Popravdě by si to zasloužil.
Poslyš, Sylvie. Máš samozřejmě právo se zlobit,
ale musím říct, že bych pro vztah, jako máte vy, vraždil.
Ale prosím tě.
Já ty ženský střídám jak ponožky.
Elodie, Eleanor, Eloise. Je to pořád stejný.
Virtuální realita, umělá inteligence.
Dokonce i ty skutečný mají čip, takže při sexu
si v hlavě přehrávají sex s někým jiným.
Vyhledají si porno, bývalé přítele nebo přítelkyně nebo bůhvíco.
Dřív mi to bylo jedno.
Aspoň nemusím řešit ty otravné problémy spojené s intimitou.
Ale teď začínám mít pocit, že už bych ani nemusel existovat.
Chceš se bavit o digitalizaci?
Já jsem se snad už digitalizoval.
Řekl ti, že to udělá?
Určitě tě chtěl ohromit.
Svého chráněnce, který ho úplně zastínil.
Ne. Nevěděl jsem o nic víc než ty.
V tom případě jsme v tom tak nějak spolu, co?
Oba nás tady zanechal.
Jsi opilá.
Ty se mnou...
Ty se mnou flirtuješ?
Takže se několik let snažím rozjet uměleckou kariéru.
I proto jsem přišla. Sylvie s uměním obchoduje.
Já ráda pracuju s vyhozeným nebo nalezeným materiálem.
- Jasně. - Miluju práci s trusem,
- protože... - S trusem?
Jo. Popravdě, když nevidíme krásu vlastního odpadu,
tak kde ji najdeme?
To nevím.
Musím říct...
To, co děláte, je moc statečné.
Vrhnete se do neznáma. Úplně smažete svou uhlíkovou stopu.
Neznám moc lidí, co by mělo odvahu něco takového udělat.
Ale podle mě máte jeden problém.
Jaký?
No, pořád milujete svou ženu.
Myslím, že bychom dnešní večer neměli ještě víc komplikovat.
Ale já nemluvím o ničem komplikovaném.
Ne?
Mluvím o něčem úplně jednoduchém.
O tělech v prostoru.
O fyzické přitažlivosti.
O dvou osamělých lidech, kteří se našli.
A navzájem se utěšili.
Promiň. Myslel jsem...
Však víš.
Co?
Já se nedotýkám.
Ano, nedotýkáš. Já zapomněl.
A co s Auggiem?
Už...
Už ani nevím, kdy naposledy.
Říkáte, že chcete divočinu. Tohle je divočina. Jste v ní oba.
Ztratili jste se v divočině mezilidských vztahů.
Cestu ven najdete jedině spolu. Nemám pravdu?
Možná vás jenom zajímá, jestli jí na vás záleží.
Neklape nám to už hodně dlouhou dobu.
A vím, že vždycky může být líp,
ale upřímně...
Myslím, že se uzdraví spíš Země než my.
Takže žádné dotyky?
Co navrhujete?
Chci na záchranný člun místo vás.
- Digitalizovat se? - Z nás čtyř bych to měla udělat já.
Jsem mladá. Pardon.
Jsem silná a postavím, co bude třeba.
Jsem aktivní, otevřená jiným názorům, ekologicky uvědomělá a umím s technikou.
Mám tři miliony followerů a moje příspěvky mívají dva až tři miliony bangů.
Copak nemáte nikoho blízkého, rodiče?
Nebo Nica? Máte Nica.
Kvůli němu takovou příležitost nezahodím.
Popravdě jsem na mizině.
Přes den dělám doručovatelku,
svlíkám se na netu za kredity z černýho trhu a...
To všechno jen proto, aby mi neodpojili elektřinu,
abych po práci mohla tvořit, ale prostě to nezvládám.
Měla bych žít v budoucnosti.
- Eloise. - Elodie.
Jasně.
I kdybych vám to místo chtěl přenechat, což nechci, nemohl bych.
Je to nepřenosné.
- Všechno se ověřuje pomocí DNA. - Dobře.
Tak byste mi mohl dát svůj nehet nebo vous.
Kromě toho se dělá rozsáhlý psychotest.
Bez urážky, ale asi byste ho neudělala.
O co v tom testu jde?
Alpho, zapni LifePause.
- Je to vlastně jen řada otázek. - Aha.
Jak můžeš být tak krásná?
Jsi nádherná.
„Měla jste někdy chuť si ublížit?“
„Kolik jste měla sexuálních partnerů a jací byli?“
- Kéž bych se tě mohl dotýkat. - Ale nemůžeš.
„Jakou zmrzlinu máte nejradši a proč?“
To je lehký. Mátovou s čokoládou. Je výborná.
„Byla jste někdy zamilovaná? A jak jste to poznala?“
„Jste věřící?“
Ano!
„Jestli ano, v co věříte?“
Ach bože.
„Co byste dělala, kdyby se před vámi najednou objevil obří medvěd?“
Jo, to... Některé otázky jsou simulace.
Bože!
To je hologram. Je to jen ukázka, není skutečný.
- Počkejte. - Ne!
- On mě zabije! - Nic se neděje! Neutíkejte!
On... Elodie!
Ne! Nech mě, prosím!
Auggie? Co se děje?
Ale nic. To je psychotest pro LifePause.
Elodie ho chtěla vidět.
Alpho! Vypni LifePause.
Co přesně v něm posuzují?
Asi... základní schopnost přežít v divoké přírodě?
Nebo možná schopnost rozlišit fantazii od skutečnosti?
Ty bys očividně byla vhodná kandidátka.
Nešla bych do toho.
Nešla bych do toho ani za nic.
Nevzdala bych to.
Sylvie, já...
Nechtěl jsem ti ublížit.
Neublížil jsi mi.
Dobře, ale poslouchej... Ono asi...
Myslel jsem, že ti bude jedno, že odejdu.
Jak tohle můžeš říct?
Myslel jsem, že mezi námi už nic není.
- Nepokoušej se to ospravedlnit. - Vážně. Prosím!
Pochop, že pro mě je to v podstatě stejný šok jako pro tebe.
Nenapadlo by mě, že to vyjde a že mě do té loterie vyberou.
A doufal jsem, že to spolu nejdřív probereme.
Ale ty mě neposloucháš.
Už se na mě skoro ani nepodíváš.
Vím, že jsem tě zklamal.
Vím, že si ani jeden z nás takovýhle život nepředstavoval.
Chci říct, že jsem taky zklamaný.
Ale...
nedokážeme spolu mluvit bez hádek.
- Kde je Elodie? - Nicu, necháš nás chvilku?
Jo.
Počkej, nechoď.
Co je?
Ne.
- Co je, kamaráde? - Co?
Ty...
Ty jsi...
Ne, to ne. Nebo jo?
Co...
Já... Co?
Tos ani nemohla počkat, až tady nebudu?
Auggie, není to tak, jak si myslíš.
Bylo to...
Ona začala...
to.
„Ona začala to?“
Je ti šest nebo co?
Takže je to tak?
Ne! Já...
Dobře, ano, ale bylo to úplně bezkontaktní.
- Jasně. - A je to samozřejmě
i tak hloupé a hrozné.
- Podle mě to nebylo... - Zmlkni, Nicu!
Ale stalo se to jen proto, že ty...
My oba jsme... Opouštíš nás.
A... stalo se to!
Tak to je prostě dokonalý.
To je fakt dokonalý!
Prostě jsi potřebovala mít poslední slovo, že?
Naposledy mě kopnout do ksichtu a pak mě poslat pryč.
O to nešlo.
- Promiňte. - Co je?
Omlouvám se. Akorát že je večeře na stole.
Děkuju.
Dáte si rajčata, pane?
- Ne. - Dobře.
Alpho, vypnout.
Pronesu přípitek.
Dobře, tak já už jdu.
Připijme si na vděk.
Víte, tohle je můj poslední večer na zemi, aspoň v této éře.
A upřímně jsem trochu doufal, že to bude takové klidné rozloučení.
S dobrým jídlem a pár veselými historkami.
Jako když jsme tehdy zpívali karaoke,
dokud jsme neprošli celé album Blue Ivy Carter.
Když publikum uslyšelo tvůj hlas, úplně ztuhlo.
Mě jsi taky dostala.
Tak jsem si řekl, že co bylo, to bylo.
Že zakopeme pár našich válečných seker.
Že tady pro mě... pro nás najdeme nějaké řešení.
Protože jsme zažili i dobré časy.
Ale situace se změnila.
Možná myslíte, že se zlobím.
Jsem poslední večer na zemi. Moje žena ošuká mého přítele.
Člověka, se kterým jsem pracoval a učil jsem ho.
Vždycky jsem k tobě vzhlížel. Bylo to bezkontaktní.
Popravdě jste mi oba dali velký dar.
Jestli jsem o digitalizaci někdy měl pochyby, vy jste je úplně rozmetali.
Díky vám ničeho nelituju, o ničem nepochybuju
a už se jen těším na to, co přijde.
Takže vám oběma chci poděkovat,
že je mé rozhodnutí vás navždy opustit
díky vám naprosto a neuvěřitelně jednoznačné.
Takže na zdraví.
Svému milovanému Auggiemu chci říct,
že bych lhala, kdybych řekla, že jsem si tohle nikdy nepředstavovala.
Které ženě se nelíbí představa,
jak svého muže pomalu porcuje jako nějaký obří, šťavnatý meloun?
Takže ti děkuju, Auggie, že jsi náš vztah ukončil tak hladce
a pro jednou jsi v životě
něco naplánoval a zorganizoval úplně sám.
Asi dneska máme přece jen co slavit.
- Taky bych chtěla něco říct. - Teď se to nehodí.
Vy jste úplně cáklí.
On je cáklej, ona je cáklá a ty taky, žes mě sem vzal.
Mezi náma je konec. To je celý.
No, když teda všichni pronášíme přípitky,
tak taky něco řeknu.
Auggie...
Promiň mi bezkontaktní sex s tvou ženou v tvůj poslední večer na zemi.
Nechtěl jsem ti ublížit ani ti zkazit večer.
To nevadí. Byla to chyba v opilosti.
To jsem právě chtěl objasnit.
Jo, chci to říct.
Měl bych.
Žádná chyba to nebyla.
Odjakživa... tě miluju.
Ježíšikriste.
Miluju ji už víc než deset let.
Vlastně od prvního setkání.
Za ty roky už několikrát málem k něčemu došlo.
To teda ne.
Na tátově pohřbu.
Ale no tak! To bylo jen objetí. Bylo mi tě líto.
A Sylvie je samozřejmě tím důvodem, proč nemůžu být s nikým jiným.
Vůbec. Vedle ní jsou všechny takové nijaké.
Podle mě nejsi blázen, že chceš vypadnout,
ale rozhodně jsi blázen, že chceš opustit svou ženu.
Úžasnou, nádhernou ženu.
Doufám, že až bude Auggie pryč...
Ježíši.
- Jo! Do něj! - Ne!
- To jídlo! Ne! - Mlč! Vůbec...
Ty podrazáckej zloději...
- Auggie! - Pracky pryč.
- Já tě zabiju! - Pusť ho!
Nech ho být!
- Pusť ho! - Ne!
Dost!
Tati? Co se děje?
Běž do postele, Agnes.
Co to děláte?
To...
Jenom hrajeme takovou hru, holčičko. Sranda, že?
Můžu hrát taky?
Ne, beruško, ty už máš spát. Doprovodím tě nahoru, jo?
- Takže dítě mají. - Je to komplikované.
Ne, zlatíčko.
- Uspím ji. - Ne, nedělej to, prosím.
- Musím. - Ne.
Agnes, spi.
- Nesnáším, když to uděláš. - Já vím, já taky.
Ale možná bychom si všichni měli přestat dělat iluze.
Vezmu ji nahoru.
- To je... - Jo. Infertility-bot.
Tak realistického vidím poprvé.
Asi byste už měli jít.
- Jo, jistě. - Jo.
Sylvie? Mluvila jsem s Auggiem o tom, že by mi ten svůj lístek mohl dát.
Chtěla bych to udělat.
Jsi mladá. Máš čas. Jednou to budou dělat všichni.
Jo.
Potřebujeme ten kyslík.
Annie?
Pardon za nepořádek.
To nic.
A to jídlo bylo vynikající.
Já ho nevařila. Jsem jenom obsluha. Na volné noze. Služebná.
Máte čip?
Ten si nemůžu dovolit.
Znám chlápka, co je dělá levně.
Jestli vám nevadí reklamy.
Prosím.
Šťastný nový rok.
Ať se tam dobře baví.
Vyřídím mu to. Jestli se ještě bavit umí.
Byl to dobrý kamarád. Řekni mu, že se omlouvám...
Řeknu. Ahoj, Nicu.
- Sylvie, jestli je šance... - Čau.
Já...
To je dobré, klidně běžte spát. Já to dodělám a půjdu.
Je silvestr. Neříkala jste, že někam chcete jít?
Ne.
Při poslední vlně veder mi umřela rodina a většina kamarádů.
Dělala jsem masérku v Burbanku.
Když ještě existoval.
To mě moc mrzí.
Ale je to zvláštní.
Přijde mi, že si žijete dobře.
No jo.
- Dám vám to dýško. - Ne, říkala jste, ať nic nečekám...
To je to nejmenší.
Díky.
Asi se musíš sbalit.
Nebo možná ne.
Musíš se sbalit?
Můžu si sbalit tvůj hlas?
Ne.
Zpívám jí každý večer, Auggie.
Já vím.
Vím, že je to k smíchu.
Vím, že mě neslyší.
Není to k smíchu.
Odejdeš zítra, ale pravdou je... že jsi pryč už dlouho.
A nevyčítám ti to.
Jsem krutá.
Chápu to.
Chceš divočinu.
Chceš vidět hvězdy.
Sylvie, já...
Já nechci odejít.
Nech toho.
Nezůstávej kvůli špatnému svědomí nebo protože se bojíš.
O to nejde.
Já prostě nechci...
Nechci...
nad námi lámat hůl.
Ani nad tou nešťastnou planetou.
Miluju tě.
Já tě taky miluju, Auggie.
Co to je?
Je půlnoc.
Pojď.
Pojď, ukážu ti to.
Šťastný nový rok, Auggie.
Šťastný nový rok.
Všem příznivcům v Bay Area přejeme v roce 2069 štěstí a zdraví.
Právě teď žalobci Mezinárodního trestního soudu v Haagu
připravují obžalobu dalších jednotlivců i společností,
kteří údajně spáchali ekocidu a jiné zločiny proti přírodě.
Tribunál pro zločiny proti klimatu také uvedl, že navržené finanční vyrovnání
v rámci ekologického odškodnění původních obyvatel na jižní polokouli
zamítli právníci z globálního Severu...
Cena uhlíku dnes ráno na světových trzích opět vzrostla.
Probíhá rozsáhlé obchodování s úvěry a individuálními nabídkami.
DOBRÝ DEN, ANNO
SLUŽBA DOKONČENA
DALŠÍ SPROPITNÉ ODMÍTNOUT
- August? - Augustine.
Píše se tu „muž“.
Do mé genderové identity vám nic není.
Vzorek DNA?
Tady.
PŘÍJMENÍ - BOLO STAV - ŽENATÝ
HODNOCENÍ - DOBRÉ
SHODA
Dobře. V pořádku. Můžete jet.
Překlad titulků: Kristina Himmerová