Fuck.
VELKOMMEN
BEBOEROVERSIGT
- Ja? - Jeg hedder Anna.
Jeg skal servere ved festen i aften.
Jeg er tjener.
KOM IND
Godt nytår.
GLOBAL TEMPERATURFORANDRING +2,44 °C
GLOBALT BEFOLKNINGSTAL 9,96 MILLIARDER
Anna, er du tynget af gæld?
Endelig kom du. Jeg har kimet bureauet ned.
- Var det Annie? - Anna.
Undskyld. Min cykel var smadret, så jeg måtte gå.
Læg dine ting her.
- Du har vel noget med at tage på? - Ja.
Alpha, hundredårsplayliste.
Normalt spiser vi ikke sådan. Det er kun, fordi det er nytårsaften.
Maden koster os et halvt års CO2-kredit, og vi er ikke rige.
Du får selvfølgelig drikkepenge. Du må bare ikke regne med...
Det bliver skuffende.
Hvad ellers? Champagnen står der. Der er hors d'oeuvrer der.
Og jeg lover, at du kan gå i tide til at nå din egen fest.
Jeg skal ikke...
Auggie?
I morgen?
Det er bedst at starte på en frisk.
PRIVAT NUMMER
- Det bliver sikkert på... - Auggie?
- Sagde du noget? - Nej, det er min kone.
- August Bolo, hvor er du? - Har du ombestemt dig?
- Nej, nej. - Gæsterne kan være her når som helst.
Jeg har ikke ombestemt mig.
Hvis du siger det. Jeg skal kunne regne med dig.
- Auggie? - Jeg er klar.
Jeg har ledt efter dig overalt. Spiller du Unicorn Capture igen?
Jeg kan slet ikke lide det spil længere.
Må en mand nu ikke sidde på gulvet i sit eget skab længere?
- Jeg spiller ikke noget. - Ikke denne gang.
Tænk, hvis du brugte vores CO2 på noget nyttigt.
- I stedet for virtuelle kæledyr og spil. - Eller investeringer.
500 aktier i en virksomhed, der ville udvikle selvgående sokker.
De sokker var en god idé.
Klart. Lige indtil prototypen gik ud over en klippe med nogen.
Det var en bro, og den var for dårligt markeret og svagt oplyst.
Det er også dig, der opbruger alle vores CO2-point på aftenens sammenkomst.
Hvorfor er du majet sådan ud?
Det er nytårsaften, og du sidder inde i et skab.
For vores skyld prøver jeg i det mindste stadig på at skabe en festlig stemning.
Jeg er da festlig.
Du er ikke festlig.
Du tror, du kender mig. Du ved ikke, hvad jeg...
Hvad?
Hvad ved jeg ikke?
- Hvad? - Jeg siger det bare.
Glem det.
Nu er de her.
Auggie... Tag bukser på.
Så kom I!
- Hej. - Eloise.
- Elodie - Ja.
Hed den sidste Eloise?
Eleanor.
Tak, fordi vi måtte komme. Det er...
- Vi er ikke... - Elodie prøver at genindføre kram.
- Det er så naturligt. - Nej, vi rører ikke ved hinanden.
- Ingen? - Ingen.
Okay.
- Flot kjole. Jeg er vild med retro. - Tak.
Lad mig tage jeres ilt. Jeg har en pige her.
Hun er ikke så bevendt. Undskyld. Annie!
Kan jeg få lidt hjælp her?
- Tak. - Ja.
- Hvad er det? Har hun den der tingest? - Chippen, ja.
Skat, talte vi ikke om det?
Jeres lejlighed har lige fået 6000 bump.
7000. 12.000.
Er det en reklame? Surt.
Okay, drinks! Annie.
Det er mikromanipulerede druer fra den sidste dekarboniserede boble i Napa.
- Mums. - Hvor er den god.
- Den smager af sur sved. - Det har jeg faktisk hørt før.
Det er den særlige smag af Napa.
Du har sikkert aldrig spist eller drukket noget, der ikke var lavet af tang.
Sagt med al respekt for tangdyrkerne iblandt os.
Helt i orden. Det er en god branche.
Hvordan har I to mødt hinanden? Vidste I, at det var den store kærlighed?
Ja.
Han var den mest interessante mand, jeg havde mødt.
Jeg var overbevist om, at August ville blive til noget stort.
Og hun har været skuffet lige siden.
Hvad laver du?
Først forsøgte han med vindkraft.
Nu er der jo ikke mere vind.
Så solenergi. Det endte også i en konkurs.
Det er ikke min skyld, at der ingen sol eller vind er,
eller at vi drukner i og smog og tåge på vores udtørrede planet.
- Det er ikke min skyld, Sylvie. - Det er jo ikke rigtig nogens skyld, vel?
Hvor mødte I to hinanden?
Auggie var min mentor.
Han var mit store idol. Han havde visioner og evner.
For ikke at nævne en smuk, ung kone.
Han lærte mig alt, dengang jeg arbejdede for staten.
Da jeg stadig troede på staten
såvel som på julemanden og totalssystemet.
Hvornår skal du ud i det private, Aug?
Du hensygner i det kommunale. Du er bare et lille hjul i det store maskineri.
Du skal ud af det.
Du har ret. Jeg burde komme ud.
Jeg har en ven.
Han er techbillionær i New Zealand. Han siger farvel til det hele nu.
Hvad mener du?
Kloden er jo tydeligvis ubeboelig, så han og hans kone skal digitaliseres.
Det har jeg hørt om. Man uploader sig selv eller sådan noget.
Og så bliver man lagret i skyen, indtil kloden er blevet god igen.
Hvad det så end betyder. Blå himmel, klare søer, frisk luft.
Da bliver man så på magisk vis reanimeret
i den dekarboniserede utopi i et legeme efter eget valg.
Hopper folk virkelig på sådan noget pjat?
Folk hopper på hvad som helst. Månekoloni. Teleportering.
Ingen er gået galt i byen på at satse på menneskets fejlagtige optimisme.
Det har virket med en hund.
Mere champagne.
Jeg synes, det er ret fedt.
Skyen lyder mere interessant end det, jeres generation kalder virkelighed.
Jeg er overbevist. Hvad skal vi tage med?
Hvordan klæder man sig på til skyen?
Er der roomservice? Hvordan er udsigten?
Hold nu op. Det er ikke et hotel, men et lager.
Man bliver lagt til at sove.
Så håber jeg, at man sover meget dybt,
og når jeg vågner, vil jeg være i en 22-årig krop med en fedtprocent på 2,5.
Du er fin, som du er.
Ja. Lav I bare sjov,
men jeg ville da rigtig gerne på magisk vist vågne i en bedre verden.
Hvad får dig til at tro, at verden skulle få det bedre?
Selvfølgelig på grund af det offer, alle yder.
Rationerne og det hele...
Menneskehedens historie er en perlerække af frygtelige katastrofer.
De fleste af dem er blevet skabt af vores egen håbløse og uforbederlige egoisme.
Problemet med at blive sendt til fremtiden er, at uanset hvor vi tager hen,
er vi nødt til at tage os selv med.
Ville du gøre det?
Teknikerne ankommer i morgen tidlig.
Du milde! Så må vi hellere få pakket.
Jeg er beæret over at være her til jeres sidste aften på Jorden.
- Hvordan skal det fejres? - Vi fejrer det allerede.
Måske er det faktisk lige det, aftenen er.
En afskedsfest. Der kan du se. Jeg kan godt være festlig.
Den falder vi ikke for, du gamle.
Medmindre du pludselig er blevet billionær.
- Og man skal også på listen. - Ja.
For 15 år siden investerede jeg i en lille techvirksomhed.
Den sidste i Marin, før de alle gik konkurs.
LifePause.
Men...
Men dine investeringer har aldrig ført til noget, Auggie.
Det gjorde den her.
Alpha, afspil LifePause.
LifePause
Her er Buster, verdens første helt uploadede levende væsen.
For blot få måneder siden led Buster af gigt,
fedme, depression og klimatræthed.
Ved hjælp af vores banebrydende hjernekortlægningsteknologi
var forskerne i stand til at gengive hele Busters bevidsthed
og lade dig nyde godt af fordelene.
Vi har længe troet, at bevidstheden sad i hjernen.
Nu ved vi, at livet er en helkropsoplevelse.
Vores eksklusive teknologi aftegner hver eneste neuron i mavesækken,
hjertet, forplantningssystemet og endda i stemmebåndene,
og ved hjælp af denne unikke fremgangsmåde, nanosnit,
opnår vi en hidtil uset detaljegrad.
Når bevidstheden er indkodet,
kan den uploades, lagres i ubevidst tilstand
endda kopieres uendelig mange gange
og genaktiveres når som helst i et perfekt fysisk legeme efter eget valg.
Når teknologien bliver udbredt,
vil alle, der holder af vores klode, lade sig digitalisere.
Det er den eneste måde, man kan nulstille sit CO2-forbrug på
og opleve det prægtige genskabte økosystem ved opvågnen.
Velkommen til "Samme dig, bedre verden."
LifePause Vi ses i morgen
Stop! Stop det vanvid.
- LifePause - Nu må det være nok.
- Vi ses i morgen - Alpha, sluk.
Helt seriøst, Auggie. Først var det sjovt, men du kører den for langt ud.
Det er ikke for sjov.
Tanken om, at vi uden videre skulle opgive vores liv
og lade os kaste ud i det ukendte?
- Jeg vidste, du ikke ville gøre det. - Det har du ret i.
Derfor gør jeg det uden dig.
Ja. Vent... Hvad?
Der er kun én billet. Der blev trukket lod mellem investorerne.
Jeg har ikke en ekstra billet.
Undskyld. Jeg troede, det gav sig selv.
- Så du... - Jeg...
Ja, jeg gør det alene.
Drinks. Jeg må vist have noget mere at drikke.
Kan vi få noget champagne?
Nej, noget stærkere. Underskabet.
Noget stærkere! Underskabet!
Du siger, at du vil forlade mig for...
...for hunde og windsurfing?
Nej.
- Jeg tager også en. - Så er vi tre. Tak.
Vi må hellere lade jer to snakke.
Ja, vi skal nok gå. Tak for...
Nej, I må ikke gå. Bliv her.
Det er spisetid.
- Sylvie, vi må tale sammen. - Nej.
Auggie, jeg har arrangeret en middag til vores nytårsaften.
Du skal nyde den.
Hvem ved? Måske bliver det din sidste.
Foie gras. Fra klonede gæs i Palo Alto.
Måske kender du det ikke.
Hvad er det?
- Det er lever. - Det er nok bedst bare at nyde det.
Andrikkerne tvangsfodres ved at få et rør med korn stoppet ned i halsen.
Fuglens lever svulmer op til tidobbelt størrelse.
De holdes i bure, der er smurt ind i lort.
Nogle af dem kvæles i deres eget bræk
eller flår deres egne fjer ud og angriber hinanden.
Det skånes hunnerne for.
I stedet kastes de levende
ned i kødkværne og bliver til kattemad.
Bon appétit.
Wow.
Wow. Hvor er det umenneskeligt.
Hvorfor tænke på det?
Det er underligt, vi kalder grusomhed umenneskeligt.
Hvad er egentlig mere menneskeligt end grusomhed?
Ikke, Auggie?
Men at lave hunnerne til kattemad.
- Det er... - Op med humøret, Elodie.
Det er ikke det store chok at se hunkøn blive kasseret.
Du er ung, men en skønne dag skal du nok opleve det.
- Lad os ikke... - Sylvie, du forstår det bare ikke.
Jeg kasserer dig ikke. Det handler faktisk ikke om dig.
Hvor er jeg fjollet.
Min mand vil hellere nanosnittes end at tilbringe en dag mere i mit selskab,
og så antager jeg fejlagtigt, at det handler om mig.
Han prøver vist at sige...
Jeg savner solnedgangen.
Jeg vil mærke regnen.
Jeg vil indånde rigtig luft uden en maske.
Jeg vil spise noget andet end tang,
uden at det koster mig et halvt års CO2-ration.
Så slemt er det heller ikke. Folk har da overlevet det, der var langt værre.
Selv når alting så allerværst ud, kunne folk stadig kigge op på stjernerne.
Jeg vil have vildmarken, Sylvie.
Alle vil have vildmarken.
Men vi vil også have kærlighed.
Vildmarken forsvandt for år tilbage, Auggie.
Du valgte kærligheden.
- Du valgte kærligheden, børn, en familie. - Har I børn?
- Elodie, lad være. - Ja, det har vi.
- Nej, det har vi ikke. - Jo.
Nej, vi har ej!
Undskyld. Sagde jeg noget forkert?
Det var forkert af mig, ikke?
Jeg må hellere finde hende.
Nej.
Lad mig.
Tak.
Jeg tror ikke, han ender med at gennemføre det.
- Han forguder dig. - Det hele kan være lige meget.
Det mener du ikke.
Gør jeg ikke?
Hvad?
Jeg forestillede mig lige, hvor fantastisk det ville være,
hvis de ved en fejl kom til at vække Auggie i Busters krop.
Så han bare var fanget i den... "Jeg hedder Auggie."
"Jeg er ikke en hund."
Det ville han ærligt talt have godt af.
Hør lige, Sylvie. Du har god grund til at være vred...
...men sandheden er, at jeg ville ønske, jeg havde det, I har.
Hold dog op.
Jeg er i det ene forhold efter det andet.
Elodie, Eleanor, Eloise. Det er det samme hver gang.
Virtuelt. Kunstig intelligens.
Selv de virkelige har chippen, så når de dyrker sex med en...
...dyrker de sex med en anden i deres tanker.
De ser porno for sig eller ekskærester, eller guderne må vide hvad.
Jeg plejede ikke at have noget imod det.
Det begrænser alle det intime forholds irriterende følger.
Men nu føles det efterhånden, som om jeg lige så vel kunne ophøre med at eksistere.
Vil du tale om digitalisering? Det føles, som om jeg allerede er blevet det.
Fortalte han dig om det?
Han vil jo sikkert gerne imponere dig.
Den protegé, der endte med at overgå ham på alle punkter.
Nej, jeg vidste lige så lidt som dig.
Så kan man vel sige, at vi på en måde er i samme båd her, ikke?
- Vi bliver begge to efterladt. - Du er fuld.
Prøver du...
Prøver du at flirte med mig?
Jeg har i flere år forsøgt at få gang i min karriere som kunstner.
Det var også derfor, jeg tog med herhen. Sylvie er jo kunsthandler, og...
Og jeg kan personligt godt lide at arbejde med genbrugsmaterialer.
- Ja. - Jeg er glad for at arbejde med møg,
- for det... - Møg?
Ja, for ærligt talt...
Hvis vi ikke kan se skønheden i vores efterladenskaber, hvor skal vi så se den?
Det ved jeg ikke.
Jeg må sige...
Det, du gør, er meget modigt.
At springe ud i det ukendte. At slette dit CO2-aftryk fuldstændig.
Jeg kender ikke mange, der ville have modet til at gøre sådan noget.
Du har bare ét problem.
Hvad?
Du elsker jo stadig din kone.
Jeg synes ikke, vi skal gøre den her aften mere kompliceret, end den allerede er.
Jeg taler ikke om noget kompliceret.
Det gør du ikke?
Det, jeg taler om, er meget enkelt.
Kroppe i rummet.
Fysisk tiltrækning.
To ensomme mennesker, der finder hinanden.
Trøster hinanden.
Undskyld. Jeg troede...
Du ved jo nok...
Hvad?
Jeg rører ikke.
Det er rigtigt. Det glemte jeg.
Hvad med sammen med Auggie?
Jeg...
Jeg kan ikke huske hvornår.
Du siger, du vil have vildmarken. Du er der allerede. Det er I begge to.
I er sgu faret helt vild i de menneskelige relationer.
I kan kun finde ud sammen, ikke?
Måske gør du det kun for at se, om hun er ligeglad.
Vi har ikke haft det godt sammen i meget lang tid.
Og jeg ved godt, at man altid kan få det bedre, men for at være ærlig
er jeg mere optimistisk på Jordens vegne end på vores.
Så ingen hud mod hud?
Hvad foreslår du?
Jeg vil have din plads i redningsbåden.
- Vil du digitaliseres? - Af os fire er det mig, der bør være der.
Jeg er ung. Beklager.
Jeg er stærk nok til at bygge det, der skal bygges.
Jeg er god til at samarbejde. Jeg er åben. Jeg er økobevidst. Jeg ved meget om tech.
Jeg har tre millioner følgere, og alle mine opslag får to-tre millioner bump.
Jamen har du ikke nogen mennesker eller forældre?
Du har Nic.
Der er ikke nogen, der er værd at gå glip af sådan en mulighed for.
Sandheden er, at jeg er flad.
Jeg arbejder som bud og stripper online for at få CO2 på det sorte marked,
og alt det gør jeg kun for at betale regningerne,
så jeg kan lave kunst i min fritid, men jeg kan ikke følge med.
Jeg hører til i fremtiden.
- Eloise. - Elodie.
Ja.
Selv hvis jeg ville give dig pladsen, hvilket jeg ikke vil, kan jeg ikke.
Den er personlig.
- Alting er dna-verificeret. - Okay.
Du kan give mig en fingernegl eller et hår fra dit skæg.
Der er også en grundig psykologisk vurdering,
som jeg uden at ville fornærme dig ikke tror, at du ville klare.
Hvad går den ud på?
Alpha, tænd for LifePause.
- Det er bare en række spørgsmål. - Okay.
Hvordan kan du være så smuk?
Du er så smuk.
"Har du haft tanker om at gøre skade på dig selv?
"Hvor mange sexpartnere har du haft, og hvordan var de?"
- Gid jeg måtte røre dig. - Men det må du ikke.
"Hvad er din yndlingsis og hvorfor?" Det er let nok.
Chokolademynteis. Den er god.
"Har du været forelsket, og hvordan vidste du det i så fald?"
"Er du troende?"
Ja.
"Hvis ja, hvad tror du i så fald på?"
Åh Gud.
"Hvad ville du gøre, hvis du pludselig stod over for en enorm brun bjørn?"
Ja, det... Nogle af spørgsmålene er simulationer.
Åh nej!
Det er et hologram. Det er en øvelse. Den er ikke ægte.
- Vent. - Nej! Den...
- Den dræber mig! - Der sker ikke noget. Du skal ikke flygte.
Det... Elodie!
Nej! Lad mig være!
Auggie, hvad sker der?
Det er ikke noget. Det er en psykologisk vurdering til LifePause.
Elodie ville se den.
Alpha! Sluk for LifePause!
Hvad vurderer den egentlig?
Det er vel basale overlevelsesevner i naturen?
Eller måske personens evne til at skelne mellem fantasi og virkelighed?
Du ville jo uden tvivl være en god kandidat.
Jeg ville ikke gøre det.
Jeg ville aldrig nogensinde gøre det.
- Jeg ville ikke give op. - Sylvie, jeg...
Jeg var ikke ude på at såre dig.
Det gjorde du heller ikke.
Men hør her... Det er vel...
Jeg troede nok, at du var ligeglad med, om jeg forsvandt.
Hvordan kan du sige det?
Jeg troede ikke, at vi havde noget sammen længere.
- Prøv ikke at retfærdiggøre det. - Kom nu!
Du bliver nødt til at forstå, at på en måde er jeg lige så chokeret, som du er.
Jeg havde ikke troet, at det ville virke, eller at jeg blev udtrukket til en plads.
Og jeg havde da håbet, at jeg kunne tale med dig først.
Men du lytter aldrig.
Du kigger knap nok på mig længere.
Jeg ved godt, at jeg har skuffet dig.
Jeg ved godt, at det her ikke er det liv, vi havde forestillet os.
Jeg mener... Jeg er også skuffet.
Men...
...vi har aldrig kunnet kommunikere uden at skændes.
- Hvor er Elodie? - Nic, giver du os lige et øjeblik?
- Ja. - Vent. Du skal ikke gå.
Hvad?
Nej.
- Hvad er der, min ven? - Hvad?
Er I...
Har I...
Nej, det har I ikke gjort. Har I?
Hvad har...
Jeg... Hvad?
Kunne I ikke vente, til jeg var væk?
Auggie, det er ikke, som du tror.
Det var...
Hun startede.
Det...
"Hun startede det"?
- Er du seks år gammel? - Så det passer?
Nej! Jeg...
Okay, jo, men det var uden nogen form for kontakt.
- Ja. - Og selvfølgelig
er det stadig dumt og frygteligt.
- Jeg synes nu ikke, det var... - Klap i, Nic!
Men det var kun, fordi du var...
Jeg mener, vi er begge to... Du forlader os.
Og... Og det skete!
Det er jo bare perfekt!
Det er simpelthen bare perfekt!
Du måtte bare have en sidste sejr over mig, ikke?
Et sidste spark i fjæset, før jeg bliver sendt af sted!
Det var ikke det, det var.
- Undskyld. - Hvad er der?
Undskyld. Det er bare, at middagen er klar.
Tak.
Vil du have tomater?
- Nej. - Okay.
Alpha, sluk.
- Jeg vil udbringe en skål. - Okay, så vil jeg... Farvel.
En taknemlighedsskål.
Det er nemlig min sidste aften på Jorden. I hvert fald i denne æra.
Og jeg havde nok egentlig troet, at det ville blive et stille og roligt farvel.
Et dejligt måltid og nogle sjove anekdoter.
Som dengang vi tog på karaokemaraton,
til vi havde sunget hver eneste sang fra Blue Ivy Carters juleplade.
Du fængslede publikum med din stemme.
Og jeg var i hvert fald solgt.
Jeg håbede, at vi kunne slå en streg over fortiden...
...og begrave nogle af vores mange stridsøkser.
Få en form for afrunding på min tid her og vores fælles tid her.
For der har også været gode tider.
Men sådan skulle det ikke gå.
Man kunne tro, at jeg var vred.
Det er min sidste aften på Jorden. Min ven knepper med min kone.
En, jeg har arbejdet sammen med.
Jeg har altid set op til dig. Der var ingen fysisk kontakt.
Sandheden er, at I har givet mig en stor gave.
Hvis jeg var i tvivl om digitaliseringen, har I udraderet den tvivl.
I har sørget for, at jeg gør det uden tøven og uden at ombestemme mig.
Jeg glæder mig kun til det, der venter.
Så jeg vil gerne sige tak til jer begge to
for at gøre min beslutning om at forlade jer for altid...
...totalt og rystende indlysende.
Så... skål.
Til min elskede Auggie.
Det ville være løgn, hvis jeg påstod, at jeg ikke har fantaseret om det her.
Hvilken hustru har ikke tænkt på, hvor skønt det ville være
langsomt at snitte sin mand i skiver som en stor, saftig melon?
Så tak skal du have, Auggie, for at gøre det forbi mellem os så ubesværet
og for en gangs skyld
at planlægge og organisere noget helt selv.
Der er vist alligevel meget at fejre i aften.
- Jeg har også noget, jeg gerne vil sige. - Det er ikke tiden...
I er alle sammen bindegale.
Han er gal, hun er gal, og du er gal, fordi du tog mig med herhen.
Det er slut mellem os. Det var det.
Jamen hvis vi alle sammen holder skåltaler,
kan jeg også sige et par ord.
Auggie...
Jeg beklager, at jeg havde kontaktløs sex med din kone din sidste aften på Jorden.
Jeg var ikke ude på at såre dig eller at ødelægge din aften.
Det er fint. Det var en fejl begået i fuldskab.
Nej, det er faktisk det, jeg gerne vil udrede.
Ja, jeg vil gerne sige det her.
Det føles rigtigt. For mig var det ikke en fejl.
Jeg er... Jeg har altid været forelsket i dig.
Hold da kæft.
Jeg har været forelsket i hende i over ti år.
Faktisk siden jeg så hende første gang.
Vi har været tæt på at finde sammen et par gange i årenes løb.
- Nej, det har vi ikke. - Til min fars begravelse.
Hold dog op. Det var bare et kram. Jeg havde ondt af dig.
Sylvie er naturligvis årsagen til, at jeg ikke kan finde sammen med andre.
Ikke for alvor. Alle andre blegner til sammenligning.
Jeg synes ikke, at det er tosset af dig at ville væk,
men jeg synes, det er tosset, at du forlader din kone.
En fantastisk, smuk kvinde.
Jeg håber, at når Auggie er væk...
For pokker.
- På ham! Ja! - Auggie! Nej!
- Maden! Nej! - Klap i! Du skal ikke...
Forræderiske konetyv...
- Auggie! - Hold dig fra min kone.
- Jeg dræber dig, dit røvhul! - Slip ham!
Lad ham så være!
- Væk fra ham! - Nej!
Hold så op!
Far, hvad sker der?
Gå i seng igen, Agnes.
Hvad laver I?
Det er...
Vi leger bare en lille leg, min skat. Sjovt, ikke?
Må jeg være med?
Nej, du skal sove nu. Jeg følger dig op igen, ikke?
- Så de har et barn. - Det er kompliceret.
Nej, min skat.
- Jeg lægger hende i seng. - Nej, lad være med det.
- Det bliver jeg nødt til. - Nej.
Agnes, læg dig til at sove.
- Jeg hader, når du gør det. - Det gør jeg også.
Men måske er det tid til at opgive vores illusioner.
Jeg bærer hende op.
- Er hun en... - Ja. Barnløshedsrobot.
Jeg har aldrig set en så livagtig før.
Jeg synes, I skal gå nu.
- Ja, naturligvis. - Ja.
Sylvie, jeg talte med Auggie om, at han måske kunne give mig sin billet.
Jeg vil gerne have den.
Du er ung. Du har stadig tid. En dag vil alle gøre det.
Ja.
Vi skal bruge vores ilt.
Annie?
- Beklager rodet. - Helt i orden.
Og maden var virkelig god.
Jeg har ikke lavet den. Jeg serverer kun. Som freelancetjenestepige.
- Har du chippen? - Nej, den har jeg ikke råd til.
Jeg kender en fyr, der klarer det billigt. Hvis du kan leve med reklamer.
Værsgo.
Godt nytår.
Hils og sig, at han må more sig.
Det skal jeg nok. Hvis han kan huske hvordan.
Han var en god ven. Sig, at jeg er ked af det.
Det skal jeg nok. Farvel, Nic.
- Sylvie, hvis der er en chance... - Farvel.
Du må godt gå i seng. Jeg skal nok rydde op og lukke mig selv ud.
Det er nytårsaften. Skulle du ikke videre til noget?
Nej.
Den seneste hedebølge tog livet af min familie og mine venner.
Jeg var massør i Burbank.
Da Burbank stadig fandtes.
Det gør mig meget ondt.
Det er spøjst.
Dit liv virker i mine øjne ret godt.
Ja.
- Dine drikkepenge. - Nej, jeg skulle jo ikke forvente...
- Det er det mindste, jeg kan gøre. - Tak.
Du skal vel pakke.
Eller måske ikke.
Skal du pakke?
Må jeg tage din stemme med?
Nej.
Jeg synger for hende hver aften, Auggie.
Det ved jeg godt.
Jeg ved godt, at det er fjollet.
Jeg ved godt, hun ikke kan høre mig.
Det er ikke fjollet.
Du rejser i morgen, men sandheden er, at du forsvandt for længe siden.
Og jeg bebrejder dig ikke.
Jeg har været ond.
Jeg forstår det godt.
Du vil have vildmarken.
Du vil se stjerner.
Sylvie, jeg...
- Jeg har ikke lyst til at rejse. - Lad være.
Du skal ikke blive her på grund af dårlig samvittighed eller frygt.
Det er ikke det.
Jeg vil bare ikke...
Jeg vil ikke...
...opgive os to.
Eller den her usle jordklode.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, Auggie.
- Hvad er det? - Det er midnat.
Kom. Kom nu.
En del af... Lad mig vise dig det.
Godt nytår, Auggie.
Godt nytår.
Alle vores venner i Bay Area ønskes et lykkebringende 2069.
Netop nu er anklagere i Den Internationale Straffedomstol i Haag
i færd med at forberede yderligere tiltalepunkter mod personer og selskaber,
der står anklaget for at have begået overgreb mod naturen.
Domstolen for klimaforbrydelser
oplyste også, at det foreslåede forlig til genoprettelse efter miljøskader
mod oprindelige folk på den sydlige halvkugle
er blevet afvist af det globale nords sagførere...
Samtidig stiger prisen på CO2 atter på verdensmarkederne,
hvor der handles ivrigt med både kommercielle og individuelle kreditter.
HEJ ANNA
YDELSE UDFØRT
EKSTRA DRIKKEPENGE AFVIS
- August? - Augustine.
Der står "mand."
Jeg kan ikke se, hvorfor min kønsidentitet rager dig.
Dna-prøve?
Her. Bare...
EFTERNAVN - BOLO SAMLIVSSTATUS - GIFT
VURDERINGSSTATUS - GOD
PRØVE - GODKENDT
Det er i orden. Du er klar til afgang.
Tekster af: Eskil Hein