SANFRANCISKO
Bļāviens.
LAIPNI LŪDZAM
IEMĪTNIEKU RĀDĪTĀJS
- Jā? - Te Anna.
Viesmīle jūsu šāvakara ballītei.
Apkalpošu pie galda.
LŪDZU, IENĀCIET
Laimīgu jauno gadu!
GLOBĀLĀS TEMPERATŪRAS PĀRMAIŅAS +2,44 °C
PASAULES IEDZĪVOTĀJU SKAITS 9,96 MILJARDI
2068. GADS
Anna, vai jūs nospiež parādu nasta?
Beidzot esat klāt. Es zvanu un zvanu uz aģentūru.
- Annija, jā? - Anna, jā.
Piedošanu, ritenis pagalam, bija jāiet kājām.
Ielieciet mantas te.
- Ceru, ka jums ir līdzi drēbes? - Jā.
Alpha, simtgades dziesmu sarakstu.
Parasti mēs tā neēdam.
Ziniet, tikai tāpēc, ka Vecgada vakars.
Šis ēdiens notērē sešu mēnešu oglekļa emisiju kredītu, neesam bagāti.
Protams, saņemsiet dzeramnaudu. Tikai negaidiet, ka tā būs...
Tā sagādās vilšanos.
Kas vēl? Šampanietis ir tur. Uzkodas ir te.
Un mēs jūs laikus palaidīsim uz jūsu ballīti, apsolu.
Man nebūs...
Ogij?
Rīt no rīta?
Vienmēr labāk sākt spriganam.
PRIVĀTS NUMURS
- Ziniet, tas droši vien būs... - Ogij?
- Jūs ko teicāt? - Nē. Tā ir mana sieva.
- Ogast Bolo, kur esi? - Tad jūs vēl domājat?
Nē, nē.
Viesi kuru katru minūti būs klāt, mīļais.
Nepārdomāšu.
Ja jūs tā sakāt.
Man vajag īstu pārliecību.
- Ogij? - Būšu gatavs.
Visur tevi meklēju. Atkal spēlē Vienradžu sagūstīšanu?
Ko? Man vairs tā spēle pat nepatīk.
Ko? Puisis vairs nevarēs pasēdēt uz grīdas savā garderobē?
- Es neko nespēlēju. - Jā, šoreiz.
Iedomājies, ja tu būtu iztērējis mūsu oglekli kam produktīvam,
- nevis virtuāliem dzīvniekiem un spēlēm. - Vai investīcijām.
500 akciju kompānijā, kas grasījās izgudrot pašgājējzeķes.
Tās zeķes bija laba ideja.
Protams, līdz prototips aizsoļoja ar kādu pāri klints malai. Ups.
Tas bija tilts, un tas bija slikti atzīmēts un izgaismots.
Nu vienalga, tieši tu izmanto visus mūsu oglekļa punktus
šāvakara viesībām.
Kāpēc tu esi tā saposusies?
Ir Vecgada vakars, un tu sēdi garderobē.
Es vismaz mēģinu tev, mums radīt svētku noskaņu.
Man ir svētku noskaņa.
Tev nav svētku noskaņas.
Tu domā, ka pazīsti mani. Tu nezini, ko es...
Ko?
Ko es nezinu?
- Ko? - Es tik tāpat.
Aizmirsti!
Viņi ir klāt.
Un, Ogij, uzvelc bikses!
Esat klāt. Tikāt!
- Sveika. - Eloīza.
- Elodija. - Pareizi.
Vai iepriekšējā bija Eloīza?
Eleanora.
Liels paldies, ka uzņem. Tas ir...
- Mēs ne... - Elodija mēģina atjaunot apskaušanos.
- Tas ir tik dabiski. - Jā. Nē, mēs nepieskaramies.
- Nevienam? - Nevienam.
Labi.
- Jauka kleita. Man patīk vintāža. - Paldies.
Es paņemšu jūsu skābekli.
- Man te ir meitene. - Lūdzu.
Nedaudz nesakarīga. Atvainojiet.
- Annij! - Oho.
- Palīdzēsiet ar šiem? - Jā.
- Paldies. - Jā.
Kas tas? Viņai ir tas?
Čips, jā.
Mīļā, vai mēs par to nerunājām?
Tavs dzīvoklis nupat ieguva 6000 uzsitienu.
7000, 12 000.
Tā ir reklāma? Ienīstu.
Labi, dzērienus! Annij, lūdzu.
Tās ir mikroinženierijas vīnogas no pēdējā atoglekļotā burbuļa Napā.
Ņam.
Kas par baudu.
Garšo kā paduses.
Esmu to dzirdējusi.
Tas ir Napas terroir, mīļā.
Droši vien neesi nekad ēdusi un dzērusi neko,
kas nav ražots no brūnaļģēm.
Tā nav necieņa pret brūnaļģu audzētājiem mūsu vidū.
Nesatraucies. Tas ir labs bizness.
Nu, kā jūs abi iepazināties? Jūs zinājāt, ka tā ir īsta mīlestība?
Jā.
Viņš bija visinteresantākais vīrietis, kādu esmu sastapusi.
Man vienmēr šķita, ka Ogastam lemts kas dižens.
Un kopš tā laika viņa ļoti vīlusies.
Ar ko tu nodarbojies?
- Vispirms viņš mēģināja vēju. - Es...
Protams, vēja vairs nav.
Tad solāro enerģiju. Tas arī aizgāja pa pieskari.
Neesmu vainīgs, ka vēja un saules vairs nav.
Neesmu vainīgs, ka slīkstam dūmos un miglā šajā izkaltušajā planētā.
Neesmu vainīgs, Silvij. Neesmu vainīgs.
Vai. Tur neviens īsti nav vainīgs, ne?
Kā jūs abi iepazināties?
Ogijs bija mans mentors.
Es viņu dievināju. Vizionārs, kuram ir visas prasmes.
Nemaz neminot satriecošo jauno sievu.
Kad es strādāju valdības labā, viņš man iemācīja visu.
Kad es vēl ticēju valdībai,
tāpat kā Santaklausam un binārajām sistēmām.
Og, kad tu pāriesi uz privāto sektoru?
Tu sevi iznieko municipālajā darbā. Maza skrūvīte lielā mehānismā.
Laiks to pamest.
Tev taisnība. Man būtu jāpamet.
Man ir kāds draugs.
Tehnoloģiju triljonārs Jaunzēlandē. Viņš visam atmetis ar roku.
"Atmetis ar roku"? Kā?
Nu, skaidrs, ka planēta ir neapdzīvojama. Viņš ar sievu piekrita digitalizēties.
Esmu par to dzirdējusi. Sevi augšupielādē vai ko tādu.
Un viņi uzglabās tevi mākonī, līdz planēta sevi sadziedēs.
Lai ko tas nozīmētu. Zilas debesis, dzidri ezeri, elpojams gaiss.
Tad tevi brīnumainā veidā atdzīvinās
tajā bezoglekļa utopijā tādā ķermenī, kādu gribēsi.
Vai cilvēki tiešām piesakās šādām blēņām?
Cilvēki pieteiksies jebkam. Mēness kolonizēšanai, teleportācijai.
Neviens nekad nav bankrotējis, derēdams uz cilvēces maldīgo optimismu.
Es dzirdēju, ar suni ir izdevies.
Vēl šampanieti.
- Domāju, tas ir visai forši. - Jā.
Mākonis izklausās interesantāk nekā tas, ko tagad sauc par realitāti.
Labi, pārliecināji. Ko ņemsim līdzi?
Kā ir jāģērbjas priekš mākoņa?
Vai apkalpo numurā? Kāds ir skats?
Beidziet. Tā nav viesnīca, bet glabātuve.
Tur vienkārši iemidzina.
Nu tad es ceru, ka tas ir ļoti dziļš miegs.
Un, kad es atmodīšos, gribu 22 gadus veca puiša ķermeni ar 2,5 % tauku.
Tu tāpat jau esi labs.
Jā. Joko, cik gribi!
Es tiešām gribētu maģiski pamosties labākā pasaulē.
Kas tev liek domāt, ka pasaule kļūs labāka?
Nu, protams, visu nestie upuri.
Pārtikas daudzums, viss...
Cilvēces vēsture ir stāsts par vienu šausmīgu katastrofu pēc otras.
Vairumu izraisījis mūsu bezcerīgi nelabojamais egoisms.
Nu, problēma ar pārcelšos uz nākotni ir tāda: lai kurp dotos,
mums būs jāņem līdzi sevi.
Vai tu dotos?
Tehniķi ieradīsies rīt no paša rīta.
Ak vai! Tad jākravā mantas.
Man gods būt šeit jūsu pēdējā vakarā uz Zemes.
Kā mēs svinēsim?
Jau svinam.
Īstenībā varbūt tieši tas arī šovakar notiek.
Šīs ir atvadu viesības.
Redzi? Man var būt svētku noskaņojums.
Mēs nenoticējām, vecīt.
Ja vien tev pēkšņi nepieder triljoni, un pat tad nevar tikt tajā sarakstā.
Jā.
Pirms 15 gadiem es investēju mazā tehnoloģiju uzņēmumā.
Pēdējā, kas bija Marinas pavalstī, pirms tur viss bankrotēja.
LifePause.
Bet...
Bet nekas, kur tu kādreiz esi investējis, nav guvis panākumus, Ogij.
Šis guva.
Alpha, atskaņo LifePause!
LifePause
Tas ir Basters, pasaulē pirmā augšupielādētā būtne.
Vēl pirms dažiem mēnešiem Basters cieta no artrīta,
liekā svara, depresijas un klimata noguruma.
Izmantojot mūsu moderno neirokartēšanas tehnoloģiju,
zinātnieki spēja kartēt visu Bastera apziņu
un sniegt labumu jums.
Ilgu laiku uzskatījām, ka apziņa atrodas smadzenēs.
Nu mēs zinām: būt dzīvam - tā ir visa ķermeņa pieredze.
Mūsu smalkā nanotehnoloģija kartē katru neironu zarnās,
sirdī, reproduktīvajā sistēmā, pat balssaitēs
ar unikālu procesu, ko sauc nanošķēlēšana,
lai sasniegtu līdz šim neiedomājamu detalizācijas līmeni.
Kad apziņa ir iekodēta,
to var augšupielādēt, noglabāt bezapziņas stāvoklī,
pat pavairot bezgalīgi daudz reižu
un jebkurā brīdī atdzīvināt jūsu izvēlētā tīrā fiziskajā ietvarā.
Kad šī tehnoloģija kļūs plaši pieejama,
digitalizēsies visi, kuriem rūp mūsu planēta.
Tā ir vienīgā iespēja pilnībā izbeigt oglekļa patēriņu
un piedzīvot mūsu atjaunoto ekosistēmu brīnumus,
kad atmodīsieties.
Laipni lūdzam labākā pasaulē, kur būsiet tas pats jūs.
LifePause Tiksimies rīt
Apturi! Apturi šo vājprātu!
- LifePause - Nu jau pietiks. Lūdzu.
- Tiksimies rīt - Alpha, izslēdz!
Ogij, nopietni? Sākumā bija smieklīgi, bet nu tu šauj pār strīpu.
Es tev teicu, tas nav joks.
Doma, ka mēs vienā mirklī atteiktos no visas mūsu dzīves
un dotos iekšā nezināmajā?
- Nu, es zinu, ka tu nedotos. - Nedotos. Tev taisnība.
Tāpēc es došos bez tevis.
Nu ja. Pagaidi, ko?
Ir tikai viena biļete. Bija loterija investoriem.
Nedeva vēl vienu biļeti.
Piedod. Man šķita, ka tas ir acīmredzams.
- Tad tu... - Es...
Jā, es došos. Es došos. Es došos viens.
Dzērienus! Man šķiet, man vajag vairāk iedzert.
Vai varam dabūt vēl šampanieti?
Nē, kaut ko stiprāku. No apakšējā skapīša.
Kaut ko stiprāku! No apakšējā skapīša!
Tu saki, ka gribi mani pamest...
suņu un vindsērfinga dēļ?
Nē.
Es arī paņemšu vienu.
Man arī. Paldies.
Domāju, ļausim jums abiem aprunāties.
Jā, mums būtu jāiet. Paldies par...
Nē, neaizejiet! Lūdzu.
Laiks ēst.
- Silvij, domāju, mums jāaprunājas. - Nē.
Ogij, es pagatavoju šīs vakariņas mums Vecgada vakaram.
Tu tās izbaudīsi.
Kas to lai zina? Tev tās varētu būt pēdējās.
Foie gras. No klonētām Paloalto zosīm.
Varbūt nezini.
Kas tas ir?
- Aknas. - Varbūt labāk vienkārši izbaudīt.
Fermeri ar varu baro pīļtēviņus, iebāžot viņu rīklē graudu caurules.
Putnu aknas piebriest desmitreiz lielākas par normālām.
Viņus tur būros, kas pilni ar mēsliem.
Daži nomirst, aizrijušies ar vēmekļiem,
vai izplūc savas spalvas un uzbrūk cits citam.
Sieviešu kārtas pīlēniem tas tiek aiztaupīts.
Tie vēl dzīvi tiek iemesti
gaļasmašīnās un samalti kaķu barībā.
Bon appétit.
Oho.
Vai. Tas ir tik necilvēcīgi.
Kāpēc par to jādomā?
Jocīgi, kā mēs nežēlību saucam par necilvēcīgu,
bet kas gan ir vēl cilvēciskāks par nežēlību?
Vai ne, Ogij?
Bet pīļu mātītes tiek pārvērstas kaķu barībā.
- Nu, tas ir... - Nenokar galvu, Elodij.
Nav nekāds šoks, ka sieviete tiek pamesta malā.
Tu esi jauna, bet kādudien tu uzzināsi, kāda ir sajūta.
Labi, varbūt nevajag...
Silvij, tu vienkārši nesaproti.
Es tevi nepametu malā. Īstenībā te nav runa par tevi.
Muļķa es.
Mans vīrs ļausies nanošķēlēšanai, nevis pavadīs vēl vienu dienu ar mani,
un es kļūdas pēc pieņemu, ka te ir runa par mani.
Nu, domāju, viņš mēģina pateikt...
Man trūkst saulrietu.
Es gribu sajust lietu.
Gribu elpot īstu gaisu bez maskas.
Gribu bez brūnaļģēm ēst vēl ko citu,
kas man neizmaksātu sešu mēnešu oglekļa normu.
Nav tik traki. Zin, ak dievs, cilvēki ir pārdzīvojuši sliktākus laikus.
Pat sliktākajos laikos cilvēki varēja paskatīties augšup un redzēt zvaigznes.
Silvij, gribu redzēt savvaļu.
Visi grib redzēt savvaļu...
bet mēs arī gribam mīlestību.
Ogij, savvaļa izzuda pirms daudziem gadiem.
Tu izvēlējies mīlestību.
- Tu izvēlējies mīlestību, bērnus, ģimeni. - Jums ir bērni?
- Elodij, nevajag. - Jā, ir.
- Nē, nav. - Jā, ir.
Mums nav!
Piedošanu. Es ko ne tā pateicu?
- Tas ir... - Nevajadzēja, vai ne?
Man jāiet viņai pakaļ.
Nē.
Ļauj man!
Paldies.
Es nedomāju, ka viņš to tiešām darīs.
- Viņš tevi dievina. - Kāda starpība?
Tu tā nedomā.
Ak nē?
Kas ir?
Es iedomājos, cik tas būtu fantastiski,
ja viņi netīšām Ogiju atmodinātu Bastera ķermenī.
Nu, iesprostots tur, teiktu... "Es esmu Ogijs.
Es neesmu suns."
Viņš to tiešām būtu pelnījis.
Paklau, Silvij. Tev ir visas tiesības būt dusmīgai,
bet patiesība ir tāda, ka es darītu jebko, lai man būtu tas, kas ir jums.
Beidz.
Es mētājos no cilvēka uz cilvēku.
Elodija, Eleanora, Eloīza. Tas ir viens un tas pats.
Virtuāla, mākslīgais intelekts.
Pat īstajām ir čips. Kad viņas ar mani mīlējas,
īstenībā viņas mīlējas ar kādu citu savā prātā.
Viņas uzmeklē porno, bijušos draudziņus vai draudzenes, vai Dievs vien zina ko.
Zin, agrāk es neiebildu.
Mazāk intīmās dzīves nepatīkamo sarežģījumu.
Bet nu es sāku justies tā, ka tikpat labi arī manis varētu nebūt.
Gribi parunāt par digitalizēšanos?
Sajūta, ka ar mani jau tas ir noticis.
Vai viņš tev teica, ka dosies?
Domāju, viņš gribēja atstāt uz tevi iespaidu,
uz protežē, kas viņu pilnībā pārspējis.
Nē. Nē, es biju tādā pašā neziņas tumsā kā tu.
Tad laikam kaut kādā ziņā mēs abi tajā esam kopā, ne?
Abi tiekam pamesti.
Tu esi piedzērusies.
Vai tu...
Vai tu flirtē ar mani?
Tā es jau gadiem mēģinu uzsākt karjeru mākslas jomā.
Arī tādēļ es nācu šurp, jo Silvija ir mākslas tirgotāja un...
Un man personīgi patīk strādāt ar izmestiem vai atrastiem materiāliem.
- Skaidrs. - Man patīk strādāt ar mēsliem,
- jo tie ir... - Mēsliem?
Jā, jo, godīgi sakot,
ja mēs šajā laikā nesaredzēsim skaisto ķermeņa izdalījumos,
nu, tad kur gan citur?
Es nezinu.
Man jāsaka...
Tas, ko tu dari, ir ļoti drosmīgi.
Mesties nezināmajā. Pilnībā dzēst savu oglekļa pēdas nospiedumu.
Es nezinu daudz cilvēku, kuri būtu tik drosmīgi,
lai darītu ko tādu.
Es tikai domāju, ka tev ir viena problēma.
Kāda tad?
Nu, tu aizvien mīli savu sievu.
Nedomāju, ka vajadzētu šo vakaru vēl vairāk sarežģīt.
Es nerunāju ne par ko sarežģītu.
Ak tad ne?
Es runāju par kaut ko ļoti vienkāršu.
Ķermeņiem telpā.
Fizisko pievilcību.
Par diviem vientuļiem cilvēkiem, kas atrod viens otru.
Mierina viens otru.
Vai. Vai.
Piedod. Man šķita...
Zini...
Ko?
Es nepieskaros.
Jā, tu nepieskaries. Es aizmirsu.
Un Ogijam?
Es...
Nevaru atcerēties, kad.
Tu saki, ka alksti pēc savvaļas. Tu jau tādā atrodies. Jūs abi.
Bļāviens, nomaldījušies mežonīgajās cilvēku attiecībās.
Izkļūt laukā var tikai kopā. Vai ne?
Varbūt tu to dari, lai redzētu, vai viņai vēl rūp.
Mūsu starpā jau ilgu laiku nav saskaņas.
Un es zinu, ka vienmēr var kļūt labāk,
bet, godīgi sakot,
es daudz optimistiskāk raugos uz to, ka dziedināsies zeme, nevis mēs.
Tad āda nedrīkst pieskarties ādai?
Tad ko tu piedāvā?
Es gribu tavu vietu glābšanas laivā.
Tu gribi digitalizēties?
No mums četriem jādodas būtu man.
Es esmu jauna. Piedod.
Esmu gana spēcīga, lai uzbūvētu to, kas nu jāuzbūvē.
Esmu sabiedriska, brīva no aizspriedumiem, ekoatbildīga, sajēdzu tehnoloģijas.
Man ir trīs miljoni sekotāju,
un katrs mans ieraksts saņem divus trīs miljonus uzsitienu.
Jā, bet vai tev nav mīļu cilvēku vai vecāku?
Vai Niks? Tev ir Niks.
Neviens nav tā vērts, lai atteiktos no šādas iespējas.
Patiesībā esmu bankrotējusi.
Es veicu piegādes dienā
un tiešsaistē dejoju striptīzu, lai iegūtu nelegālo oglekli, un es...
es to daru tikai tāpēc, lai man būtu gaisma
un pēc darba varētu radīt mākslu, bet es nevaru tā turpināt.
Es esmu domāta nākotnei.
- Eloīza. - Elodija.
Pareizi.
Pat ja es gribētu tev atdot to vietu, bet īstenībā negribu, es to nevarētu.
Tā nav atdodama citam.
- Viss ir verificēts ar DNS. - Labi.
Nu, tu vari man iedot nagu vai bārdas matiņu.
Turklāt notiek arī visaptveroša psiholoģiskā izvērtēšana,
ko, neapvainojies, nedomāju, ka tu izturētu.
Kas ir tajā izvērtēšanā?
Alpha, ieslēdz LifePause.
- Īstenībā tie ir daudzi jautājumi. - Labi.
Kā tu vari būt tik skaista?
Tu esi tik skaista.
"Vai esat kādreiz domājis par paškaitējumu?"
"Cik daudz jums bijis seksa partneru, un kādi viņi bija?"
- Kaut es varētu tev pieskarties. - Bet nevari.
"Kāds ir tavs mīļākais saldējums un kāpēc?"
Nu, tas ir viegli.
Piparmētru un šokolādes. Gards.
"Esat kādreiz bijis iemīlējies, un kā jūs to zināt?"
"Vai esat garīgs cilvēks?"
O jā.
"Ja jā, kam jūs ticat?"
Ak dievs.
"Ko jūs darītu, ja jūs pēkšņi sastaptu milzīgu brūno lāci?"
O jā, tas... Daži jautājumi ir simulācijas.
Ak dievs!
Tā ir hologramma. Tas ir treniņš, tā nav īstenība.
- Pag, pag. - Nē! Tas ir...
- Tas mani nogalinās! - Viss kārtībā. Nebēdz!
Tas ir... Elodij!
Nē! Atstāj mani, lūdzu!
Ogij? Kas notiek?
Nekas. Psiholoģiskā izvērtēšana priekš LifePause.
Elodija gribēja redzēt.
Alpha! Izslēdz LifePause!
Ko īsti tā izvērtē?
Laikam... pamata izdzīvošanas prasmes savvaļā.
Vai varbūt cilvēka spēju atšķirt to, kas ir fantāzija un kas ir īsts?
Tu noteikti būtu laba kandidāte.
Es nedotos.
Es nemūžam nedotos.
Es nepadotos.
Silvij, es...
Es negribēju tevi sāpināt.
Tu nesāpināji.
Labi, bet paklau... Tas... Laikam
man nešķita, ka tev rūpētu, ja es dotos.
Kā tu vari tā teikt?
Man nešķita, ka mūsu starpā vēl kas ir.
Nemēģini to attaisnot!
Tiešām. Lūdzu!
Tev jāsaprot. Kaut kādā ziņā man tas ir tikpat liels šoks kā tev.
Nu, man nemūžam nešķita, ka izdosies un ka mani izvēlēsies loterijai.
Un, protams, es cerēju, ka vispirms varēšu ar tevi aprunāties.
Bet tu nekad manī neklausies.
Tu pat vairs īsti uz mani neskaties.
Un es zinu, ka esmu tev sagādājis vilšanos.
Es zinu, ka ne tādu dzīvi mēs abi iztēlojāmies.
Proti, es arī esmu vīlies.
Bet...
mēs nekad nespējām sarunāties bez strīdiem.
- Kur ir Elodija? - Nik, atļausi mums parunāties?
Jā.
Paga, neaizej!
Ko?
Nē.
- Kas ir, draudziņ? - Ko?
Vai tu...
Vai jūs...
Nē, ne taču. Vai tomēr?
Ko tad...
Es... Ko?
Nespējāt pat pagaidīt, līdz es aizeju?
Ogij. Tas... Tas nav tas, ko tu domā.
Tas... Tas bija...
Viņa sāka...
to.
"Viņa sāka to"?
Vai tev ir seši gadi?
Tad tā ir taisnība?
Nē! Es...
Labi, jā, bet tas bija pilnīgi bez pieskaršanās.
- Skaidrs. - Un, protams,
tas vienalga ir stulbi un šausmīgi.
- Nu, es nedomāju, ka tas bija... - Aizveries, Nik!
Bet tas bija tikai tāpēc, ka tu...
Proti, mēs abi esam j... Tu mūs pamet.
Un... Un tas notika!
Nu, tas ir vienkārši lieliski!
Tas ir patiešām lieliski!
Tev vajadzēja vēl pēdējo uzvaru, vai ne?
Vēl pēdējo pļauku pa manu seju, un tad aizsūtīsi mani prom!
Tas nebija tā.
- Atvainojiet. - Kas ir?
Atvainojiet. Ir pasniegtas vakariņas.
Paldies.
Ser, vai vēlaties tomātus?
- Nē. - Labi.
Alpha, izslēdz.
Es gribētu uzsaukt tostu.
Labi, domāju, es būšu... Labi, atā.
Īstenībā tostu par pateicību.
Redz, šī ir mana pēdējā nakts uz Zemes, nu, vismaz šajā laikmetā.
Un, godīgi sakot, man šķita, ka tās būs tādas vienmuļas atvadas.
Lieliska maltīte, pāris smieklīgu stāstu.
Kā tā reize, kad aizgājām uz karaoki
un nodziedājām visas dziesmas no Blū Aivijas Kārteres albuma Holiday.
Visa publika kā pienaglota klausījās tavas balss skaņā.
Nu vismaz es.
Un tāpēc es nodomāju: atstāsim visu slikto pagātnē.
Apglabāsim pārīti no mūsu kaujas cirvjiem.
Atradīsim risinājumu manam, mūsu laikam šeit.
Jo ir bijuši daži labi brīži.
Bet notika pavērsiens.
Daži varētu prātot, vai esmu dusmīgs.
Šī ir mana pēdējā nakts uz Zemes.
Mana sieva mīlējas ar manu draugu,
kam esmu bijis kolēģis un mentors.
Vienmēr esmu tevi apbrīnojis. Mēs nepieskārāmies.
Patiesībā jūs abi man esat snieguši lielu dāvanu.
Ja man bija kādas šaubas par digitalizēšanos, jūs tās aizdzināt.
Tagad man vairs nav nekādas nožēlas, vēlmes pārdomāt,
nekā, tikai sajūsma par to, kas būs.
Tāpēc es gribu pateikties jums abiem,
ka darījāt manu lēmumu uz mūžu tevi pamest
tik ļoti un šausmīgi skaidru.
Tāpēc... prozit!
Mans dārgais Ogij!
Es melotu, ja teiktu, ka neesmu dažreiz par ko tādu fantazējusi.
Kura gan sieva nav domājusi par to, cik burvīgi būtu
lēnām sagriezt savu vīru kā milzīgu, sulīgu meloni?
Tāpēc paldies, Ogij, ka tik neuzkrītoši pieliki punktu mūsu laikam
un pirmo reizi mūžā
kaut ko izplānoji un noorganizēji pats.
Šķiet, mums tomēr šovakar ir daudz, ko svinēt.
- Man arī ir kaut kas sakāms. - Tiešām nav īstais brīdis...
Jūs esat jukuši.
Viņš ir traks, viņa ir traka, un tu esi traks, ka mani šurp atvedi.
Mums viss beidzies. Tas arī viss.
Nu, domāju, ja visi sakām tostus,
es pateikšu pāris vārdu.
Ogij...
Piedod, ka tavā pēdējā naktī uz Zemes man bija bezkontakta sekss ar tavu sievu.
Es nevēlējos tevi sāpināt vai sabojāt tavu vakaru.
Nekas. Tā bija kļūda dzērumā.
Nē, īstenībā tieši to gribēju paskaidrot.
Jā, es gribu pateikt šo.
Tā vajag.
No manas puses tā nebija kļūda.
Es esmu... Es vienmēr esmu bijis tevī iemīlējies.
Ak tu kungs.
Esmu bijis viņā iemīlējies vairāk nekā desmit gadus.
Īstenībā, kopš pirmoreiz viņu ieraudzīju.
Gadu laikā mēs vairākas reizes esam bijuši tuvu salaišanai.
Nē, neesam gan.
Mana tēta bērēs.
Beidz! Tas bija tikai apskāviens. Man bija tevis žēl.
Un, protams, Silvijas dēļ es nespēju būt ne ar vienu citu.
Īsti ne. Salīdzinot ar viņu, visas nobālēja.
Nedomāju, ka esi traks, ka gribi ņemt pēdu,
bet domāju, ka esi traks, ka pamet savu sievu.
Brīnišķīgu, skaistu sievieti.
Es ceru, ka tad, kad Ogija vairs nebūs...
Ak kungs.
- Sadod viņam! Jā! - Ogij! Nē!
- Ēdiens! Nē! - Aizveries! Pat ne...
Blēdīgais sievas zagli...
- Ogij! - Netuvojies manai sievai!
- Dirsa, es tevi nogalināšu! - Laid viņu vaļā!
Liec viņu mierā!
- Laid viņu vaļā! Laid! - Nē!
Pietiek!
Tēti? Kas notiek?
Agnese, ej atpakaļ gultā!
Ko jūs darāt?
Tā ir...
Mēs tikai spēlējam spēli, mīļā. Jautri, vai ne?
Es drīkstu uzspēlēt?
Nē, sirsniņ, tev būtu jābūt gultā. Uzvedīšu tevi atpakaļ augšā, labi?
- Viņiem tiešām ir bērns. - Tas ir sarežģīti.
Nē, mīļumiņ.
- Es nolikšu viņu gulēt. - Nē, lūdzu, nedari tā.
- Man ir tas jādara. - Neliec.
Agnese, ej gulēt.
- Man riebjas, kad tu tā dari. - Zinu. Man arī riebjas.
Bet varbūt laiks mums visiem atteikties no ilūzijām.
Aiznesīšu viņu atpakaļ augšā.
- Vai viņa ir... - Jā. Neauglības robots.
Neesmu tik reālistisku redzējusi.
Domāju, jums tagad jāiet.
- Protams. Kā tad. - Jā.
Silvij. Silvij? Es runāju ar Ogiju, ka viņš varētu man atdot savu biļeti.
Es tiešām gribu doties.
Tu esi jauna. Tev ir laiks. Kādudien to izdarīs visi.
Jā.
Mums vajag mūsu skābekli.
Annij?
Atvainojiet par netīrību.
Nekas.
Un ēdiens bija tiešām gards.
Es to negatavoju. Es tikai pasniedzu. Pašnodarbinātā. Kalpone.
Vai jums ir čips?
Nē, nevarētu to atļauties.
Es zinu puisi, kurš to ieliek ļoti lēti.
Ja neiebilsti pret reklāmām, jā?
Lūdzu.
Laimīgu jauno gadu!
Pasaki viņam, lai tur izklaidējas.
Pateikšu. Ja viņš atcerēsies, kā.
Viņš bija labs draugs. Pasaki viņam, ka es atvainojos...
Pateikšu. Atā, Nik.
- Silvij, ja ir kāda iespēja... - Atā.
Es...
Varat iet augšā un likties pie miera. Es pabeigšu te visu un pati aiziešu.
Ir Vecgada vakars. Vai jūs neteicāt, ka jums kaut kur jābūt?
Nē, nekur.
Pēdējais karstuma vilnis piebeidza manu ģimeni un vairumu draugu.
Es biju masiere Bērbenkā.
Kad bija Bērbenka.
Man ļoti žēl.
Nu vienalga, jocīgi.
Man jūsu dzīve šķiet tīri laba.
O jā.
- Iedošu dzeramnaudu. - Nē, jūs jau teicāt, lai negaidu...
Mazākais, ko varu.
Paldies.
Domāju, tev jāpako mantas.
Vai varbūt arī nav.
Vai tev ir jāpako?
Varu iepakot līdzi tavu balsi?
Nē.
Es viņai dziedu katru vakaru, Ogij.
Es zinu, ka dziedi.
Zinu, ka tas ir smieklīgi.
Zinu, ka viņa mani nedzird.
Tas nav smieklīgi.
Tu dosies prom rīt, bet īstenībā tu aizgāji jau sen atpakaļ.
Un es tevi nevainoju.
Esmu bijusi nežēlīga.
Es saprotu.
Tu gribi savvaļu.
Tu gribi redzēt zvaigznes.
Silvij, es...
- Es negribu doties prom. - Nevajag.
Nepaliec tāpēc, ka jūties vainīgs vai nobijies.
Ne tāpēc.
Es vienkārši negribu...
Es negribu...
atmest mums ar roku.
Un visai šai nožēlojamajai planētai.
Es tevi mīlu.
Es arī tevi mīlu, Ogij.
Kas tas?
Pusnakts.
Nāc, ejam. Nāc.
Daļa no tā... Nāc, es tev parādīšu.
Laimīgu jauno gadu, Ogij!
Laimīgu jauno gadu!
Laimi un veselību 2069. gadā visiem draugiem Sanfrancisko līča rajonā!
Šobrīd Hāgas Starptautiskās krimināltiesas prokurori
gatavo papildu apsūdzības indivīdiem un korporācijām,
ko apsūdz ekocīda veikšanā un citos noziegumos pret dabu.
Tribunāls par klimata noziegumiem arī ziņo, ka piedāvāto finansiālo izlīgumu
saistībā ar apkārtējās vides reparācijām pirmiedzīvotājiem dienvidu puslodē
bagāto ziemeļu valstu juristi ir noraidījuši...
Tas tiek ziņots, kad šorīt oglekļa cena pasaules tirgū atkal pieaugusi,
notiekot plašai tirdzniecībai ar kredītiem un individuālajiem piedāvājumiem.
SVEIKA, ANNA
DARBS PABEIGTS
PAPILDU DZERAMNAUDA NORAIDĪT
- Ogasts? - Ogastīna.
Te rakstīts "vīrietis".
Nesaprotu, kā uz tevi attiecas mana dzimumidentitāte.
DNS paraugu?
Lūdzu. Tikai...
UZVĀRDS - BOLO ATTIECĪBAS - LAULĪBA
IZVĒRTĒJUMA STATUSS LABS
PARAUGS SAKRĪT
Labi. Tas der. Varam doties.
Tulkojusi Laura Hansone