SAN FRANSISKAS
Šūdas.
SVEIKI ATVYKĘ
GYVENTOJŲ SĄRAŠAS
- Taip? - Aš Ana.
Šįvakar būsiu padavėja jūsų vakarėlyje.
Atėjau dirbti.
PRAŠOME ĮEITI
Su Naujausiais Metais.
PASAULINĖS TEMPERATŪROS POKYTIS +2,44 °C
PASAULIO GYVENTOJŲ SKAIČIUS 9,96 MLRD.
Ana, tave slegia skola?
Pagaliau atėjai. Aš vis skambinau į agentūrą.
- Anė, ar ne? - Ana, taip.
Atsiprašau, sulūžo dviratis, todėl turėjau eiti pėsčiomis.
Pasidėk daiktus čia.
- Tikiuosi, atsinešei, kuo persirengti? - Taip.
„Alpha“, įjunk šimtmečio grojaraštį.
Paprastai šitaip nevalgome.
Žinok, tik todėl, kad dabar - Naujųjų išvakarės.
Už maistą sumokėjom pusmečio anglies dioksido kreditus, nors nesame turčiai.
Be abejo, gausi arbatpinigių. Tik nesitikėk labai...
Nusivilsi.
Kas dar? Šampanas čia. Užkandžiai čia.
Paleisime tave laiku, kad spėtum į savo vakarėlį, pažadu.
Мan nereikia...
Augi?
Rytoj ryte?
Visada geriau pradėti iš naujo.
ASMENINIS NUMERIS
- Žinokit, tai tikriausiai įvyks... - Augi?
- Kažką sakėte? - Ne. Ten mano žmona.
- Augustai Bolo, kur dingai? - Ar tai reiškia, kad persigalvojot?
Ne.
Brangusis, tuojau ims rinktis svečiai.
Nedvejoju.
Kaip pasakysite.
Noriu, kad įsipareigotumėte.
- Augi? - Būsiu pasiruošęs.
Visur tavęs ieškojau. Vėl žaidi „Sugauk vienaragį“?
Ką? Man tas žaidimas nebepatinka.
Kas? Žmogus negali pasėdėti savo spintoje ant grindų?
- Aš nieko nežaidžiu. - Taip, šį kartą.
Įsivaizduok, jei mūsų anglies dioksidą išleistum kam nors naudingam,
- ne virtualiems gyvūnėliams ar žaidimams. - Ar investicijoms.
500 bendrovės, ketinusios išrasti vaikščiojančias kojines, akcijų.
Tos kojinės - puiki mintis.
Žinoma, kol prototipas nenuvedė žmogaus nuo skardžio.
Ten buvo tiltas, netikusiai pažymėtas ir prastai apšviestas.
Šiaip ar taip, tai tu sunaudojai visus mūsų anglies dioksido taškus
šio vakaro pobūviui.
Kodėl taip išsipuošei?
Dabar - Naujųjų išvakarės, o tu sėdi spintoje.
Aš bent jau vis dar stengiuosi surengti šventę dėl tavęs, dėl mūsų.
Aš nusiteikęs šventiškai.
Nenusiteikęs.
Tu manai, kad mane pažįsti. Nežinai, ką aš...
Ką?
Ko aš nežinau?
- Ką? - Aš tik sakau.
Pamiršk.
Jie atėjo.
Augi, ir užsimauk kelnes.
Jūs čia. Atėjote!
- Sveiki. - Eloiza.
- Elodi. - Tiesa.
Ar ankstesnė buvo Eloiza?
Eleonora.
Labai ačiū, kad mus pakvietėt. Tai...
- Mes ne... - Elodi nori sugrąžinti glėbesčiavimąsi.
- Tai labai natūralu. - Taip. Ne, mes nesiliečiam.
- Su niekuo? - Su niekuo.
Gerai.
- Nuostabi suknelė. Dievinu vintažą. - Ačiū.
Paimsiu jūsų deguonį.
- Turiu čia merginą. - Prašom.
Ji šiek tiek išsiblaškiusi. Atsiprašau.
Ane!
- Gal galėtum padėti? - Taip.
- Ačiū. - Prašau.
Kas čia? Ar ji turi tą daiktą?
Mikroschemą, taip.
Brangioji, argi apie tai nekalbėjome?
Jūsų butas ką tik gavo 6 000 pliusų.
7 000, 12 000.
Čia reklama? Negaliu pakęsti.
Gerai, gėrimai! Ane, būk miela.
Čia mikroinžinierių sukurtos vynuogės iš paskutinio dekarbonizuoto sklypo Napoje.
Niam.
Tikras gardumynas.
Skonis kaip kartono.
Šiaip jau, girdėjau.
Tai Napos terroir, brangioji.
Turbūt nesi valgiusi ar gėrusi nieko,
kas pagaminta ne iš dumblių.
Su visa pagarba dumblių ūkininkams, esantiems tarp mūsų.
Aš neįsižeidžiau. Tai geras verslas.
Kaip judu susipažinote? Supratot, kad tai tikra meilė?
Taip.
Jis buvo įdomiausias mano gyvenime sutiktas vyras.
Visada tikėjau, kad Augustui lemta nuveikti didžius darbus.
Ir nuo tada ji gyvena nusivylusi.
Kuo užsiimate?
- Iš pradžių išbandė vėją. - Aš...
Aišku, vėjo nebėra.
Po to saulės energiją. Su ja irgi nepasisekė.
Aš nekaltas, kad nebėra vėjo ar saulės.
Aš nekaltas dėl to, kad skęstam dūmuose ir rūke šioje perdžiūvusioje planetoje.
Aš dėl to nekaltas, Silvi. Aš dėl to nekaltas.
Dėl to niekas nekaltas. Tiesa?
Kaip judu susipažinote?
Augis buvo mano mokytoju.
Aš jį dievinau. Vizionierius, turintis visus įgūdžius.
Nekalbant jau apie jauną gražuolę žmoną.
Jis visko mane išmokė, kai dirbau valdžios įstaigoje.
Tais laikais, kai dar tikėjau valdžia,
kaip ir Kalėdų Seneliu bei binarinėmis sistemomis.
Kada pereisi į privatų sektorių, Augi?
Veltui eikvoji jėgas savivaldybės valymo įmonėje. Tik sraigtelis aparate.
Metas ištrūkti.
Tu teisus. Turėčiau ištrūkti.
Turiu draugą.
Jis - technologijų milijardierius Naujojoje Zelandijoje. Jis viską meta.
„Meta“? Kaip suprasti?
Planeta aiškiai netinkama gyventi. Tad jis su žmona nusprendė skaitmenizuotis.
Girdėjau. Įkeli save ar panašiai.
Ir tave saugo debesyje, kol planeta išsigydys.
Kad ir ką tai reikštų. Mėlynas dangus, švarūs ežerai, tinkamas kvėpuoti oras.
O tada tave magiškai atgaivins
išvalytoje utopijoje tavo pasirinktame kūne.
Žmonės tikrai registruojasi dalyvauti tokioje nesąmonėje?
Žmonės registruojasi bet kam. Kolonijai mėnulyje, teleportacijai.
Niekas nepralošė, statydamas už klaidingą žmonijos optimizmą.
Girdėjau, kad su šunimi suveikė.
Dar šampano.
- Manau, tai visai šaunu. - Taip.
Debesis skamba įdomiau už tai, ką jūsų karta vadina tikrove.
Gerai, mane įtikinot. Ką atsinešti?
Kaip reikia rengtis debesyje?
Ten yra kambarių tarnyba? Koks vaizdas?
Liaukitės. Tai ne viešbutis, o saugykla.
Jie tave tiesiog užmigdo.
Tikiuosi, kad miegosiu labai giliai,
o pabudęs noriu atsidurti 22 metų kūne su 2,5 % riebalų.
Tu ir dabar gerai atrodai.
Taip, juokaukit į sveikatą.
Norėčiau pabudusi magiškai atsidurti geresniame pasaulyje.
Kodėl manai, kad pasaulis bus geresnis?
Akivaizdu, dėl visuotinio pasiaukojimo.
Tie daviniai, viskas...
Žmonijos istorija - siaubingų katastrofų, sekančių viena po kitos, istorija.
Dauguma jų kyla dėl mūsų beviltiškai nepataisomo savanaudiškumo.
Problema su peršokimu į ateitį ta, kad kur benukaktume,
save turėsime pasiimti kartu.
Jūs persikeltumėt?
Rytoj iš pat ryto atvyks specialistai.
Brangusis! Verčiau kraukim daiktus.
Man garbė praleisti paskutinį jūsų vakarą Žemėje kartu, bičiuliai.
Kaip atšvęsime?
Mes švenčiame.
Tiesą sakant, gal būtent tai šįvakar ir darome.
Išleistuvių vakarėlis.
Matai? Moku švęsti.
Nepatikėsim, senuk.
Nebent netikėtai tapai trilijonieriumi, ir net tada
nepatektum į sąrašą.
Taip.
Prieš penkiolika metų investavau į mažą technologijų kompaniją.
Paskutinę Marine, prieš joms visoms bankrutuojant.
„LifePause“.
Bet...
Bet jokios tavo investicijos nepasiteisino, Augi.
Šita pasiteisino.
„Alpha“, įjunk „LifePause“.
„LifePause“
Susipažinkite su Basteriu, pirmu pilnai įkeltu padaru.
Vos prieš keletą mėnesių Basterį kamavo artritas,
antsvoris, depresija ir klimato sukeltas nuovargis.
Pasitelkę novatorišką neuronų tyrinėjimo technologiją,
mokslininkai sugebėjo sudaryti Basterio sąmonės žemėlapį
ir pasiūlyti jums visus privalumus.
Ilgą laiką manėme, kad sąmonė susijusi su smegenimis.
Dabar žinome, kad su gyvastimi susijęs visas kūnas.
Mūsų išskirtinė nanotechnologija užfiksuoja visus neuronus žarnose,
širdyje, dauginimosi sistemoje, net balso stygose,
pasitelkusi unikalią procedūrą, vadinamą nanosluoksniavimu,
kurios metu užfiksuojamos neįsivaizduojamai smulkios detalės.
Užkoduota sąmonė
gali būti įkelta ir saugoma atjungtos sąmonės būsenoje,
netgi daugybę kartų padauginta
ir iš naujo įjungta bet kada, bet kuriame jūsų pasirinktame švariame fiziniame kūne.
Kai ši technologija taps plačiai naudojama,
visi, kuriems rūpi mūsų planeta, skaitmenizuosis.
Tai vienintelis būdas visiškai panaikinti anglies suvartojimą
ir patirti visus mūsų atkurtų ekosistemų stebuklus,
kai pabusite.
Sveikiname, čia „tas pat jūs, geresnis pasaulis“.
„LifePause“ Iki pasimatymo rytoj
Stabdyk! Stabdyk šitą beprotybę.
- „LifePause“ - Jau per akis. Prašyčiau.
- Iki pasimatymo rytoj - „Alpha“, išjunk.
Rimtai, Augi? Iš pradžių buvo juokinga, bet tu persistengei.
Sakiau tau, tai ne pokštas.
Sumanei, kad iškart atsisakysim savo gyvenimų
ir persikelsim į nežinią?
- Žinojau, kad tu nesikeltum. - Nesikelčiau. Tu teisus.
Todėl persikelsiu be tavęs.
Aišku. Pala, ką?
Yra tik vienas bilietas. Investuotojams buvo surengta loterija.
Negavau bilieto porai.
Atsiprašau. Aš maniau, kad tai akivaizdu.
- Taigi tu... - Aš...
Taip, aš persikelsiu... Aš persikelsiu vienas.
Gėrimų. Manau, man reikia dar išgerti.
Gal galėtume gauti daugiau šampano?
Ne. Ko nors stipresnio. Iš apatinės spintelės.
Ko nors stipresnio! Iš apatinės spintelės!
Sakai, kad nori palikti mane dėl...
dėl šunų ir burlenčių?
Ne.
Aš irgi paimsiu.
Ir aš. Ačiū.
Manau, reikia leisti jums pasikalbėti.
Taip, mes turėtume tiesiog išeiti. Labai ačiū...
Ne, neišeikit. Prašau.
Metas valgyti.
- Silvi, manau, turėtume pasikalbėti. - Ne.
Augi, surengiau mums šią Naujųjų Metų vakarienę.
Skaniai pavalgysi.
Kas žino? Gal tai tavo paskutinė vakarienė.
Kepenėlių paštetas. Klonuotų žąsų iš Palo Alto.
Gal nesi ragavusi.
Kas tai?
- Kepenys. - Turbūt geriausia tiesiog paskanauti.
Ūkininkai prievarta maitina žąsinus, berdami į gerklę grūdus per vamzdelius.
Paukščių kepenys dešimt kartų viršija įprastą dydį.
Jie laikomi mėšlu apėjusiuose narvuose.
Kai kurie užspringsta savo pačių vėmalais
arba išsiplėšia plunksnas ir puola vienas kitą.
Žąsims to netenka patirti.
Jos, vis dar gyvos, įmetamos
į smulkintuvus ir tampa kačių ėdalu.
Bon appétit.
Kaip nežmoniška.
Kam apie tai galvoti?
Keista, kad žiaurumą vadinam nežmonišku,
bet, tiesą sakant, kas yra žmoniškiau už žiaurumą?
Ar ne, Augi?
Bet žąsys tampa kačių ėdalu.
- Turiu galvoje, tai... - Pralinksmėk, Elodi.
Anoks čia šokas pamatyti patelę, nustumtą į šoną.
Tu jauna, bet kada nors sužinosi, koks tai jausmas.
Gerai, nereikia...
Silvi, tu paprasčiausiai nesupranti.
Aš tavęs nenustumiu į šoną. Šiaip jau tu čia niekuo dėta.
Kokia aš kvaila.
Mano vyras verčiau bus nanosluoksniuotas, nei praleis dar vieną dieną su manimi,
o aš kažkodėl pagalvojau, kad tai susiję su manim.
Manau, jis bando pasakyti, kad...
Ilgiuosi saulėlydžių.
Noriu pajusti lietų.
Noriu įkvėpti tikro oro be kaukės.
Noriu valgyti ką nors, išskyrus dumblius,
kas nekainuotų man pusmečio anglies normos.
Nėra taip blogai. Dieve mano, žmonės išgyveno ir daug baisesnių dalykų.
Net ir blogiausiais laikais žmonės galėjo pakelt akis ir pamatyt žvaigždes.
Noriu gamtos, Silvi.
Visi nori gamtos,
bet taip pat norime meilės.
Gamta išnyko prieš daug metų, Augi.
Tu pasirinkai meilę.
- Pasirinkai meilę, vaikus, šeimą. - Judu turite vaikų?
- Elodi, nereikia. - Taip, turime.
- Ne, neturime. - Taip, turime.
Neturime!
Aš atsiprašau. Kažką ne taip pasakiau?
- Tik... - Nereikėjo sakyti, tiesa?
Turėčiau eiti paskui ją.
Ne.
Leisk man.
Ačiū.
Nemanau, kad jis iš tikrųjų tą padarys.
- Jis tave dievina. - Koks skirtumas?
Tu taip nemanai.
Ne?
Kas?
Įsivaizdavau, kaip būtų nuostabu,
jei jie netyčia pažadintų Augį Basterio kūne.
Būtų ten įkalintas, maždaug... „Aš Augis.“
„Aš ne šuo.“
Taip jam ir reiktų, garbės žodis.
Paklausyk, Silvi. Turi teisę pykti,
bet tiesa ta, kad viską atiduočiau už tai, ką turite jūs.
Prašyčiau.
Keičiu merginas kaip kojines.
Elodi, Eleonora, Eloiza. Tas pats per tą patį.
Virtualios, DI.
Net ir tikrosios turi mikroschemą, tad kai mylisi su tavimi,
iš tikrųjų mylisi su kažkuo kitu mintyse.
Jos naršo pornografinius vaizdus, galvoja apie buvusiuosius ar velniažin ką.
Žinai, anksčiau man nerūpėdavo.
Taip išvengi erzinančių intymumo komplikacijų.
Bet dabar imu jaustis taip, tarsi net neegzistuočiau.
Nori pakalbėti apie skaitmenizavimą?
Jaučiuosi, lyg jau būčiau skaitmenizuotas.
Jis tau pasakė, kad persikels?
Spėju, jis norėtų padaryti tau įspūdį,
savo protežė, kuris jį visapusiškai pranoko.
Ne, nežinojau, kaip ir tu.
Tada, spėju, mes vienoje valtyje, ar ne?
Abu buvome palikti.
Tu girta.
Ar tu...
Tu su manimi flirtuoji?
Taigi, jau daug metų bandau išjudinti savo karjerą meno srity.
Tai viena iš priežasčių, dėl ko atėjau, nes Silvi prekiauja meno kūriniais ir...
Ir man patinka dirbti su išmestomis ar rastomis medžiagomis.
- Aišku. - Man patinka dirbti su mėšlu,
- nes jis tiesiog... - Mėšlu?
Taip, nes, jei atvirai,
jei šiais laikais neįžvelgsim grožio savo atliekose,
tai kur dar jį rasime, ar ne?
Nežinau.
Turiu pasakyti...
Manau, kad tai, ką jūs darote, yra labai drąsu.
Tiesiog mestis į nežinią. Visiškai ištrinti savo anglies pėdsaką.
Nepažįstu daug žmonių, kuriems užtektų drąsos
padaryti ką nors panašaus.
Tik manau, kad turite vieną bėdą.
Kokią?
Vis dar mylite savo žmoną.
Nemanau, kad šį vakarą reikėtų komplikuoti dar labiau.
Aš nekalbu apie jokias komplikacijas.
Ne?
Tai, apie ką aš kalbu, yra labai paprasta.
Kūnai erdvėje.
Fizinis potraukis.
Du vieniši žmonės suranda vienas kitą.
Paguodžia vienas kitą.
Atsiprašau. Pamaniau...
Supranti...
Ką?
Aš neliečiu.
Taip, nelieti. Pamiršau.
O su Augiu?
Aš...
Nepamenu, kada.
Sakot, kad norit gamtos. Jūs jau joje. Jūs abu joje.
Suknistai pasiklydę žmogiškų santykių džiunglėse.
Vienintelis kelias ištrūkti - drauge. Tiesa?
Gal tiesiog taip darot, kad pamatytumėt, ar jai dar rūpi.
Mūsų santykiai jau seniai pašliję.
Žinau, kad viskas gali pasitaisyti,
bet, jei atvirai,
turiu daugiau vilties, kad pagys Žemė, ne mes.
Taigi, jokio prisilietimo?
Tai ką siūlote?
Noriu jūsų vietos gelbėjimosi valty.
Norit skaitmenizuotis?
Iš mūsų keturių, persikelti turėčiau aš.
Aš jauna. Atsiprašau.
Pakankamai stipri pastatyti tai, ką reikia pastatyti.
Aš visuomeniška. Atvira. Saugau gamtą. Aš nusimanau technologijose.
Aš turiu tris milijonus sekėjų,
ir viskas, ką įkeliu, gauna du-tris milijonus pliusų.
Taip, bet ar neturit artimųjų ar tėvų?
Ar Niko? Turit Niką.
Nė vienas iš jų nevertas, kad atsisakyčiau tokios progos.
Tiesa ta, kad neturiu nė skatiko.
Dieną dirbu kurjere,
nusirenginėju internete už nelegalią anglį ir tiesiog...
Visa tai darau vien tam, kad turėčiau namie šviesą
ir galėčiau po darbo kurti meną, bet man per sunku.
Aš skirta ateičiai.
- Eloiza. - Elodi.
Teisingai.
Net jei ir norėčiau atiduoti jums šią vietą, nors ir nenoriu, negalėčiau.
Ji neperduodama.
- Tikrinama dalyvio DNR. - Aišku.
Galit duoti man nagą arba barzdos plauką.
Be to, atliekamas labai išsamus psichologinis įvertinimas,
kurio, neįsižeiskit, bet, manau, nepraeitumėte.
Kas per įvertinimas?
„Alpha“, įjunk „LifePause“.
- Šiaip jau, tai tik eilė klausimų. - Aišku.
Kodėl tu tokia graži?
Tu tokia graži.
„Ar esate galvoję apie savęs žalojimą?“
„Kiek seksualinių partnerių esat turėję ir kaip jiems sekėsi?“
- Norėčiau tave paliesti. - Bet negali.
„Koks jūsų mėgstamiausias ledų skonis ir kodėl?“
Šitas lengvas.
Mėtiniai su šokoladu. Jie skanūs.
„Ar buvote įsimylėję ir kaip supratote?“
„Ar esate tikintis?“
Taip.
„Jei taip, kuo tikite?“
O Dieve.
„Ką darytumėte, jei staiga susidurtumėte
su milžinišku ruduoju lokiu?“
Taip, tai... Kai kurie klausimai - simuliacijos.
O Dieve!
Tai holograma. Tai tik testas, jis netikras.
- Palaukit. - Ne! Jis...
- Jis mane nugalabys! - Viskas gerai! Nebėkit!
Jis... Elodi!
Ne! Atstok, prašau!
Augi? Kas čia dedasi?
Nieko. Čia psichologinis „LifePause“ testas.
Elodi norėjo jį pamatyti.
„Alpha“! Išjunk „LifePause“!
Kas tiksliai yra vertinama?
Turbūt... išgyvenimo gamtoje įgūdžiai?
O gal žmogaus gebėjimas
skirti fantaziją nuo tikrovės?
Akivaizdu, kad būtum puiki kandidatė.
Aš nepersikelčiau.
Niekada nepersikelčiau.
Aš nepasiduočiau.
Silvi, aš...
Aš nenorėjau tavęs įskaudinti.
Neįskaudinai.
Gerai, bet paklausyk. Turbūt
maniau, kad tau nerūpės, išeisiu ar ne.
Kaip gali taip sakyti?
Nemaniau, kad tarp mūsų kas nors liko.
Nemėgink to pateisinti.
Tikrai. Prašau! Turi suprasti, tai...
Suprask, tam tikra prasme,
aš ne mažiau sukrėstas nei tu
Niekad nemaniau, kad tai suveiks,
ir kad būsiu atrinktas loterijoje.
Ir, be abejo, tikėjausi, kad visų pirma turėsiu progą aptarti tai su tavim.
Bet tu manęs nesiklausei.
Tu į mane beveik nebežiūri.
Žinau, kad tave nuvyliau.
Žinau, kad tai ne toks gyvenimas, kokį mes įsivaizdavome.
Aš irgi nusivylęs.
Bet...
mes niekad nemokėjom bendrauti nesipykdami.
- Kur Elodi? - Nikai, gali duoti mums minutėlę?
Gerai.
Palauk, neišeik.
Kas?
Ne.
- Kas yra, bičiuli? - Kas?
Ar jūs...
Jūs...
Jūs juk to nepadarėt. Ar ne?
Ką...
Aš... Ką?
Negalėjai net sulaukti, kol išeisiu?
Augi. Tai ne tai, ką manai.
Tai buvo...
Ji pradėjo...
viską.
„Ji viską pradėjo?“
Tau kiek, šešeri?
Vadinasi, tai tiesa?
Ne! Aš...
Gerai, taip, bet be jokio kontakto.
- Aišku. - Ir, žinoma,
tai vis tiek kvaila ir siaubinga.
- Nemanau, kad tai buvo... - Užsičiaupk, Nikai!
Bet taip nutiko tik dėl to, kad tu...
Mes abu... Tu mus palieki.
Ir tai nutiko!
Tiesiog tobula!
Tikrai tiesiog tobula!
Tu tiesiog privalėjai paskutinį kartą laimėti, ar ne?
Paskutinį kartą įspirti į dantis ir tada mane išvyti!
Visai ne.
- Atsiprašau. - Kas yra?
Atsiprašau. Tiesiog vakarienė ant stalo.
Ačiū.
Gal norėtumėte pomidorų, pone?
- Ne. - Gerai.
„Alpha“, išjunk.
Norėčiau pasakyti tostą.
Gerai, manau, aš tik... Gerai, viso.
Tiesą sakant, dėkingumo tostą.
Matot, tai mano paskutinis vakaras Žemėje, bent jau šioje eroje.
Ir, jei atvirai,
iš dalies maniau, kad atsisveikinimas bus neįsimintinas.
Gardi vakarienė, kelios juokingos istorijos.
Kaip tą kartą, kai taip įsijautėme karaokės bare,
kad sudainavome visas dainas iš Bliu Aivi Karter Šventinio albumo.
Visa publika neteko žado, išgirdusi tavo balsą.
Bent jau aš tai tikrai.
Taigi, maniau, kas buvo, tas pražuvo.
Užkasime kelis iš daugybės mūsų kario kirvių.
Išspręsime nesutarimus, kilusius per mano - mūsų - čia praleistą laiką.
Nes buvo ir gerų dienų.
Bet viskas pasikeitė.
Gal kam nors smalsu, ar nepykstu.
Paskutinis mano vakaras Žemėje.
Mano žmona pasidulkina su mano draugu.
Su žmogumi, su kuriuo dirbau ir kurį mokiau.
Visada tavimi žavėjausi. Nebuvo jokio prisilietimo.
Tiesa ta, kad judu įteikėte man puikią dovaną.
Jei ir turėjau abejonių dėl skaitmenizavimosi, jūs jas išvaikėte.
Jūsų dėka nė kiek nesigailiu, nenoriu persigalvoti,
tik džiaugsmingai laukiu to, kas bus.
Taigi, noriu padėkoti jums abiem,
kad sprendimas palikti jus amžinai
tapo visiškai, siaubingai aiškus.
Taigi, į sveikatą.
Už mano brangųjį Augį,
meluočiau, jei sakyčiau, kad kartais neįsivaizduodavau kažko panašaus.
Kuri žmona nėra pagalvojusi, kaip būtų nuostabu
lėtai suraikyti savo sutuoktinį kaip didžiulį, sultingą melioną?
Taigi, ačiū, Augi, kad taip sklandžiai užbaigei mūsų laiką kartu
ir bent kartą gyvenime
kažką suplanavai ir suorganizavai pats.
Spėju, šįvakar išties yra, ką atšvęsti.
- Aš taip pat noriu kai ką pasakyti. - Akivaizdu, kad ne laikas...
Jūs visi sumauti bepročiai.
Jis trenktas, ji trenkta, ir tu trenktas, kad mane čia atsivedei.
Tarp mūsų viskas baigta. Tiek.
Turbūt, jei jau sakome tostus,
ir aš pasakysiu kelis žodžius.
Augi...
Atsiprašau už nekonktaktinį seksą su tavo žmona tavo paskutinį vakarą Žemėj.
Nenorėjau tavęs įskaudinti ar sugadinti tau vakaro.
Nieko tokio. Suklydai išgėręs.
Ne, būtent tai ir norėjau paaiškinti.
Taip, noriu tai pasakyti.
Jaučiu, kad dabar metas.
Man tai buvo ne klaida.
Aš visada tave mylėjau.
Jėzau Marija.
Aš ją įsimylėjau jau prieš gerą dešimtmetį.
Tiesą sakant, tada, kai pirmą kartą pamačiau.
Metams bėgant kelis kartus tik per plauką nesuartėjom.
Ne, netiesa.
Per mano tėčio laidotuves.
Liaukis! Mes tik apsikabinom. Man tavęs buvo gaila.
Ir, žinoma, Silvi yra ta priežastis, dėl ko negalėjau būti su kita.
Ne iki galo. Prieš ją visos nublankdavo.
Nemanau, kad esi trenktas, jei nori iš čia išsinešdinti,
bet manau, kad esi trenktas dėl to, kad palieki savo žmoną.
Nuostabią, gražią moterį.
Tikiuosi, kad kai Augis persikels...
Jėzau.
- Įkrėsk jam! Taip! - Augi! Ne!
- Maistas! Ne! - Užsičiaupk! Net ne...
Paleistuvis, žmonų viliotojas...
- Augi! - Nesiartink prie mano žmonos.
- Nudėsiu tave, suski neraliuotas! - Pasitrauk nuo jo!
Atstok nuo jo!
- Paleiskit jį! - Ne!
Gana!
Tėveli? Kas čia vyksta?
Grįžk į lovą, Agnese.
Ką jūs darote?
Čia...
Tik žaidžiame tokį žaidimą, mieloji. Linksma, ar ne?
Galiu ir aš pažaisti?
Ne, mieloji, tu turėtum būti lovoje. Palydėsiu tave į viršų, gerai?
- Jie tikrai turi vaiką. - Tai sudėtinga.
Ne, mieloji.
- Aš ją užmigdysiu. - Ne, prašau, nereikia.
- Privalau. - Ne.
Agnese, eik miegoti.
- Nekenčiu, kai taip elgiesi. - Žinau. Aš irgi to nekenčiu.
Bet gal laikas mums atsižadėti iliuzijų.
Nunešiu ją į viršų.
- Ar ji... - Taip. Nevaisingumo botas.
Dar nesu mačiusi tokio tikroviško.
Manau, jums jau metas.
- Žinoma. Be abejo. - Taip.
Silvi? Kalbėjausi su Augiu, kad jis galėtų bilietą perleisti man.
Aš tikrai norėčiau.
Tu jauna. Turi laiko. Vieną dieną visi taip darys.
Taip.
Mums reikia mūsų deguonies.
Ane?
Atsiprašau už netvarką.
Nieko baisaus.
Ir maistas buvo skanus, tikrai.
Aš jo negaminau. Aš tik padavėja. Laisvai samdoma. Kambarinė.
Turi mikroschemą?
Ne, man ji per brangi.
Žinau vyruką, kuris jas įdeda visai nebrangiai.
Jei neturi nieko prieš reklamas, gerai?
Prašom.
Laimingų Naujųjų Metų.
Perduok jam, kad pasismagintų ten.
Gerai. Jei jis prisimena, kaip tai daroma.
Jis buvo geras draugas. Pasakyk jam, kad aš atsiprašau.
Pasakysiu. Viso, Nikai.
- Silvi, jei yra galimybė... - Viso.
Aš...
Viskas gerai, galit eiti į viršų miegoti. Viską užbaigsiu ir išeisiu.
Dabar Naujųjų išvakarės. Argi nesakei, kad kažkur turi būti?
Ne, niekur.
Paskutinė karščio banga išguldė mano šeimą ir daugumą draugų.
Buvau masažistė Berbanke.
Kai dar buvo Berbankas.
Man labai gaila.
Žinot, keista.
Jūsų gyvenimas man atrodo gan neblogas.
Taip.
- Duosiu tau arbatpinigių. - Ne, jūs jau sakėt, kad nesitikėčiau...
Tai mažiausia, ką galiu padaryti.
Ačiū.
Turbūt tau reikia krautis daiktus.
O gal ir ne.
Tau reikia krautis daiktus?
Galiu įsidėti tavo balsą?
Ne.
Aš jai dainuoju kas vakarą, Augi.
Žinau.
Žinau, kad tai absurdiška.
Žinau, kad ji manęs negirdi.
Tai nėra absurdiška.
Tu iškeliauji rytoj, bet tiesa ta, kad iškeliavai jau seniai.
Ir aš tavęs nekaltinu.
Buvau žiauri.
Suprantu.
Tu nori gamtos.
Nori matyti žvaigždes...
Silvi, aš...
Aš nenoriu išvykti.
Nereikia.
Nelik dėl kaltės jausmo ar dėl to, kad bijai.
Ne dėl to.
Aš tik nenoriu...
Nenoriu...
atsižadėti mūsų.
Ar visos šitos apgailėtinos planetos.
Aš myliu tave.
Ir aš tave myliu, Augi.
Kas tai?
Vidurnaktis.
Eime.
Dalis... Eime, parodysiu.
Su Naujaisiais Metais, Augi.
Su Naujaisiais Metais.
Daug laimės ir sveikatos 2069 m. mūsų draugams Įlankos rajone.
Šiuo metu Tarptautinio Baudžiamojo Teismo Hagoje prokurorai
ruošia papildomus kaltinimus asmenims ir korporacijoms,
kurie kaltinami ekocidu ir kitais nusikaltimais prieš gamtą.
Nusikaltimų klimatui tribunolas
taip pat pranešė, kad pasiūlytą finansinį susitarimą
dėl žalos aplinkai atitaisymo
pirmiesiems žmonėms pietų pusrutulyje
atmetė Pasaulio Šiaurė...
Tai nutiko, anglies kainai vėl pakilus
šįryt pasaulio rinkose
per intensyvią prekybą komerciniais kreditais ir individualiais pasiūlymais.
LABAS, ANA
PASLAUGA SUTEIKTA
PAPILDOMI ARBATPINIGIAI ATMESTI
- Augustas? - Augustinas.
Čia parašyta „vyras“.
Nesuprantu, kodėl jums rūpi mano lyties tapatybė.
DNR pavyzdys?
Čia. Tik...
PAVARDĖ - BOLO SANTYKIŲ STATUSAS - VEDĘS
ĮVERTINIMAS GERAS
PAVYZDYS ATITINKA
Gerai. Tinka. Galit važiuoti.
Išvertė Sandra Siaurodinė