Helvete.
VÄLKOMMEN
BOENDEREGISTER
- Ja? - Det är Anna.
Servitrisen till er fest i kväll.
Den ni anlitat.
Gott nytt år.
GLOBAL TEMPERATURFÖRÄNDRING +2,44 GRADER CELSIUS
GLOBAL BEFOLKNING 9,96 MILJARDER
Anna, är du tyngd av skulder?
Äntligen kommer du. Jag har ringt och ringt agenturen.
- Annie, sa du? - Anna, ja.
Förlåt, min cykel är trasig så jag fick gå.
Lägg dina saker här.
- Du tog väl med kläder? - Ja.
Alpha, hundraårsspellistan.
Vi äter normalt inte så här. Det är bara för att det är nyårsafton.
Den här maten kostade oss sex månader av våra koldioxidkredit och vi är inte rika.
Du kommer att få dricks, såklart. Förvänta dig bara inte...
Du lär bli besviken.
Vad mer? Champagnen står där. Aptitretarna där borta.
Och du blir klar i tid för din egen fest, jag lovar.
Jag har ingen...
Auggie?
I morgon bitti?
En nystart är alltid bättre.
PRIVAT NUMMER
- Det kommer nog att bli... - Auggie?
- Sa du nåt? - Nej. Det är min fru.
- August Bolo, var är du? - Betyder det att ni har betänkligheter?
Nej, nej.
Våra gäster kommer snart.
Inga betänkligheter.
Om ni säger det så.
Jag behöver en bekräftelse.
- Auggie? - Jag är redo.
Jag har letat överallt efter dig. Jagar du enhörningar igen?
Vad? Jag gillar inte ens det spelet längre.
Får man inte bara sitta på golvet i sin egen garderob?
- Jag spelar inget. - Visst. Den här gången.
Tänk om du spenderade vår koldioxidkredit på nåt produktivt.
- Istället för virtuella husdjur och spel. - Eller investeringar.
Femhundra andelar i ett företag som skulle uppfinna självgående strumpor.
Strumporna var en bra idé.
Visst, tills prototypen klev utför en klippa med nån. Hoppsan.
Det var en bro, och den var dåligt utmärkt och dåligt upplyst.
Det är du som använder all vår koldioxidkredit
på den här lilla soarén i kväll.
Varför är du så uppklädd?
Det är nyårsafton och du sitter i en garderob.
Jag försöker åtminstone, för din skull, för vår, att göra det högtidligt.
Jag är högtidlig.
Du är inte högtidlig.
Du tror att du känner mig. Du vet inte vad jag...
Vad?
Vad är det jag inte vet?
- Vad? - Jag säger det bara.
Glöm det.
De är här.
Och Auggie, sätt på dig byxor.
Ni är här. Ni kom!
- Hej. - Eloise.
- Elodie. - Just det.
Var den sista en Eloise?
Eleanor.
Tack så mycket för inbjudan. Det här är...
- Vi är inte... - Elodie försöker återinföra kramandet.
- Det är så naturligt. - Ja. Nej, vi rör inte.
- Nån? - Nån.
Jaså. Okej.
- Jag älskar din klänning. Älskar vintage. - Tack.
Låt mig ta ditt syre.
Jag har en flicka här. Hon är lite rörig. Ursäkta mig.
- Annie! - Wow.
- Kan jag få lite hjälp med de här? - Ja.
- Tack. - Ja.
Vad är det där? Har hon den där grejen?
Chippet, ja.
Raring, pratade vi inte om det här?
Er lägenhet fick just 6 000 klickningar.
Sjutusen, 12 000.
Är det en annons? Jag hatar det.
Okej, drinkar! Annie, snälla.
Det är mikromanipulerade druvor från den sista avkarboniserade bubblan i Napa.
Mums.
Vilken njutning.
Det smakar armhåla.
Jag har faktiskt hört det.
Det är Napas terroir, raring.
Du har nog aldrig ätit eller druckit nåt som inte var gjort av kelp.
Inte menat att ringakta kelpodlarna ibland oss.
Inte alls. Det är en bra verksamhet.
Så, hur träffades ni två? Visste ni att det var äkta kärlek?
Ja.
Han var den mest intressanta man jag nånsin hade träffat.
Jag har alltid trott att August var ämnad för storhet.
Och hon har varit besviken sen dess.
Vad jobbar du med?
Först provade han på vindkraft.
Men det finns ju ingen mer vind.
Sen solkraft. Det gick också om intet.
Inte mitt fel att det inte finns mer vind eller sol.
Det är inte mitt fel att vi drunknar i rök och dimma på denna uttorkade planet.
Det är inte mitt fel, Sylvie.
Det är väl egentligen ingens fel?
Hur träffades ni två?
Auggie var min mentor.
Jag idoliserade honom. En visionär som hade alla färdigheter.
För att inte tala om en vacker ung fru.
Han lärde mig allt när jag jobbade för regeringen.
När jag fortfarande trodde på regeringen,
jämte jultomten och binära talsystem.
När ska du ge dig in i den privata sektorn, Aug?
Du tynar bort i kommunal filtrering. En kugge i maskineriet.
Dags att ta dig ur det.
Du har rätt. Jag borde ta mig ur det.
Jag har en vän.
Killen är teknikmiljardär i New Zealand. Han överger alltihop.
"Överger"? Vad menar du?
Planeten är obeboelig. Så han och hans fru ska digitalisera sig.
Jag har hört om det. Man laddar upp sig själv eller nåt.
Och de lagrar en i molnet tills planeten återhämtar sig.
Vad nu det betyder. Blå himmel, klara sjöar, luft man kan andas.
Och då återanimerar de en magiskt
in i en dekarboniserad utopi i valfri kropp.
Anmäler sig folk verkligen till det här tramset?
Folk anmäler sig till vad som helst. Månkolonier, teleportering.
Ingen har blivit pank av att satsa på mänsklighetens omdömeslösa optimism.
Det lär ha funkat i en hund.
Mer champagne.
- Jag tycker det är lite coolt. - Ja.
Molnet låter mer intressant än vad er generation kallar verkligheten.
Okej, jag är såld. Vad ska vi ta med oss?
Hur klär man sig för molnet?
Finns det rumsbetjäning? Hur är utsikten?
Kom igen. Det är inget hotell, det är en lagerplats.
De söver bara ner en.
Då hoppas jag att det är en väldigt djup sömn,
och när jag vaknar vill jag vara i en 22-årig kropp med 2,5 % kroppsfett.
Du duger som du är.
Ja. Skämta du.
Jag skulle för en gångs skull vilja vakna, magiskt, i en bättre värld.
Vad får dig att tro att världen kommer att bli bättre?
Självklart uppoffringen som alla gör.
Ransonerna, allting...
Mänsklig historia är historien om den ena hemska katastrofen efter den andra.
De flesta skapade av vår egna hopplöst obotliga själviskhet.
Problemet med att stråla sig in i framtiden är att vart vi än beger oss,
så måste vi ta oss själva med oss.
Skulle du åka?
Teknikerna anländer i morgon bitti.
Kära nån! Vi måste packa.
Det är en ära att närvara vid er sista kväll på jorden.
Hur ska vi fira?
Vi firar redan.
Det är kanske precis vad det här är i kväll.
En avskedsfest.
Ser du? Jag kan vara högtidlig.
Vi faller inte för det, gamle man.
Om du inte plötsligt är värd miljarder, och inte ens då
kommer man med på en lista.
Ja.
För femton år sen investerade jag i ett litet teknikföretag.
Det sista i Marin innan alla kraschade.
LifePause.
Men...
Men inget du har investerat i har nånsin lönat sig, Auggie.
Det här gjorde det.
Alpha, spela upp LifePause.
LifePause
Möt Buster, världens första fullt uppladdade varelse.
För bara månader sen led Buster av artrit, fetma, depression och klimatutmattning.
Med vår banbrytande neurokartläggningsteknik,
lyckades forskare kartlägga hela Busters medvetande
och låta er dra nytta av det.
Länge trodde vi att medvetandet levde i hjärnan.
Nu vet vi att livet är en helkroppslig upplevelse.
Vår exklusiva nanoteknik kartlägger varje neuron i magen,
hjärtat, fortplantningssystemet, till och med stämbanden
genom en unik procedur som kallas nanoskiktning
för att uppnå en hittills otänkbar detaljnivå.
När ett medvetande har kodats,
kan det laddas upp, lagras i ett medvetslöst tillstånd,
till och med kopierat ett oändligt antal gånger
och återaktiveras när som helst i en ofördärvad valfri fysisk kropp.
När denna teknik väl blir allmänt tillgänglig,
kommer alla som bryr sig om vår planet att digitalisera sig.
Det är enda sättet att helt radera er koldioxidkonsumtion
och uppleva miraklet av våra återställda ekosystem när ni vaknar.
Välkomna till "Samma du, bättre värld".
LifePause Vi ses i morgon
Stopp! Stoppa den här galenskapen.
- LifePause - Nu räcker det. Snälla.
- Vi ses i morgon - Alpha, stäng av.
Allvarligt, Auggie? Det var kul i början, men du har tagit det för långt.
Det här är inget skämt.
Tanken att vi skulle ge upp hela våra liv bara så där
och låta oss strålas ut i det okända?
- Jag visste att du inte skulle åka. - Nej, det skulle jag inte.
Därför åker jag utan dig.
Visst. Vänta, vad?
Det finns bara en biljett. Och det hölls ett lotteri för investerarna.
Jag hade inte en respektive.
Förlåt. Jag trodde det var uppenbart.
- Så du... - Jag ska...
Ja, jag ska åka... Jag ska åka ensam.
Drinkar. Jag tror jag behöver mer att dricka.
Kan vi få ut mer champagne, tack?
Nej, nåt starkare. Bottenskåpet.
Nåt starkare! Bottenskåpet.
Du säger att du vill lämna mig för...
...för hundar och vindsurfing?
Nej.
Jag tar också en.
Jag också. Tack.
Vi borde nog låta er två prata.
Ja, vi borde gå. Tack så...
Nej, gå inte. Snälla.
Det är dags att äta.
- Sylvie, vi borde nog prata. - Nej.
Auggie, jag organiserade den här nyårsmiddagen åt oss.
Du ska njuta av den.
Vem vet? Det blir kanske din sista.
Foie gras. Från klonade gäss i Palo Alto.
Du kanske inte känner till det.
Vad är det?
- Det är lever. - Det är nog bäst att bara njuta.
Uppfödare tvångsmatar ankhannar genom att köra ner rör med spannmål i deras halsar.
Fåglarnas lever sväller till tio gånger normal storlek.
De förvaras i burar täckta av skit.
En del av dem kvävs till döds av sitt eget kräks
eller sliter ut sina fjädrar och attackerar varandra.
Ankhonor skonas från det.
De kastas istället, levande, ner i matkvarnar och mals till kattmat.
Bon appétit.
Wow.
Wow. Det är så inhumant.
Varför fundera på det?
Lustigt hur vi kallar grymhet inhumant, för vad är mer humant än grymhet?
Eller hur, Auggie?
Men honor görs till kattmat.
- Jag menar, det är... - Upp med hakan, Elodie.
Det är knappast en chock att se en hona förkastas.
Du är ung, men en dag får du veta hur det känns.
Okej, låt oss inte...
Sylvie, du förstår bara inte.
Jag förkastar inte dig. Det här handlar faktiskt inte om dig.
Dumma jag.
Min man blir hellre nanoskiktad än tillbringar en dag till i min närvaro,
och jag drar felaktigt slutsatsen att det handlar om mig.
Vad jag tror att han försöker säga är...
Jag saknar solnedgångar.
Jag vill känna regn.
Jag vill andas riktig luft utan munskydd.
Jag vill äta nåt annat än kelp
som inte kostar mig sex månaders koldioxidransoner.
Det är inte så illa. Herregud, folk har överlevt mycket, mycket värre.
Även i de värsta tider kunde folk fortfarande se upp och se stjärnorna.
Jag vill ha vildmarker, Sylvie.
Alla vill ha vildmarker...
...men vi vill också ha kärlek.
Vildmarkerna försvann för åratal sen, Auggie.
Du valde kärlek.
- Du valde kärlek, barn, en familj. - Har ni barn?
- Elodie, låt bli. - Ja, det har vi.
- Nej. - Jo, det har vi.
Det har vi inte!
Förlåt. Sa jag nåt?
- Det är... - Jag borde inte ha sagt nåt.
Jag borde gå efter henne.
Nej.
Låt mig.
Tack.
Jag tror inte att han verkligen tänker fullfölja det.
- Han avgudar dig. - Vem bryr sig?
Det menar du inte.
Jaså inte?
Vad?
Jag föreställde mig hur fantastiskt det skulle bli
om de av misstag råkade väcka Auggie i Busters kropp.
Bara fångad där inne... "Jag är Auggie."
"Jag är ingen hund."
Det vore rätt åt honom, ärligt talat.
Lyssna, Sylvie. Du har all rätt att vara arg,
men sanningen är att jag skulle döda för det ni har.
Snälla.
Jag studsar från person till person.
Elodie, Eleanor, Eloise. Det är sak samma.
Virtuellt, AI.
Till och med de riktiga har chippet, så när de har sex med en
har de egentligen sex med nån annan i tanken.
De söker porr eller expojkvänner eller exflickvänner eller Gud vet vad.
Det brukade inte störa mig.
Det minimerar de förargliga komplikationer som intimitet för med sig.
Men nu börjar min existens att kännas meningslös.
Vill du prata om digitalisering?
Det känns som om jag redan gjort det.
Berättade han för dig?
Jag kan tänka mig att han ville imponera på dig,
skyddslingen som överglänste honom så fullständigt.
Nej. Jag visste lika lite som du.
Då är vi väl båda i samma båt, antar jag.
Kvarlämnade båda två.
Du är full.
Försöker du...
Flörtar du med mig?
Jag har försökt få liv i min konstkarriär i åratal nu.
Det är ett skäl till att jag kom hit, för Sylvie är konsthandlare och...
Och jag älskar personligen att arbeta med kasserat eller upphittat material.
- Okej. - Jag älskar att arbeta med dynga
- för det är... - Dynga?
Ja, för ärligt talat,
om vi inte finner skönhet i vårt avfall i dessa dagar,
var ska vi då hitta den?
Jag vet inte.
Jag måste säga...
Jag tycker det du gör är väldigt modigt.
Att bara ge dig ut i det okända. Att helt radera ditt koldioxidavtryck.
Jag känner inte många som skulle vara modiga nog
att göra nåt sånt här.
Jag tror bara att du har ett problem.
Vad då?
Du älskar fortfarande din fru.
Vi borde nog inte göra kvällen ännu mer komplicerad än den redan är.
Jag pratar inte om nåt komplicerat.
Gör du inte?
Vad jag pratar om är väldigt enkelt.
Kroppar i rymden.
Fysisk attraktion.
Två ensamma människor som finner varandra.
Tröstar varandra.
Förlåt. Jag trodde...
Du vet...
Vad?
Jag vidrör inte.
Nej, det gör du inte. Det glömde jag.
Men med Auggie, då?
Jag...
Jag kan inte minnas när.
Du säger att du vill ha vildmark. Du är redan i den. Det är ni båda.
Helt jävla vilse i vildmarken av mänskliga relationer.
Enda vägen ut är tillsammans. Eller hur?
Du kanske bara gör det här för att se om hon fortfarande bryr sig.
Saker har inte varit bra mellan oss på väldigt länge.
Och jag vet att det alltid kan bli bättre,
men uppriktigt sagt
är jag mer optimistisk inför att jorden ska läka än att vi gör det.
Så, ingen hud mot hud?
Så vad föreslår du?
Jag vill ha din plats på livbåten.
Vill du digitaliseras?
Av oss fyra är det jag som borde åka.
Jag är ung. Förlåt.
Jag är stark nog att bygga vad som än behöver byggas.
Jag är sällskaplig. Öppensinnad. Ekomedveten. Teknikkunnig.
Jag har tre miljoner följare,
och allt jag lägger ut får två till tre miljoner visningar.
Ja, men har du inte människor eller föräldrar?
Eller Nic? Du har Nic.
Ingen som är värd att avstå från en sån här möjlighet.
Sanningen är att jag är pank.
Jag är budbärare på dagtid
och jag strippar på nätet för koldioxid från svarta marknaden, och...
Jag gör allt det här bara för att hålla lamporna tända,
så att jag kan skapa min konst efter arbetet, men jag hinner inte med.
Jag är ämnad för framtiden.
- Eloise. - Elodie.
Visst.
Även om jag ville ge dig min plats, vilket jag inte vill, så kan jag inte.
Den är inte överförbar.
- Allt är dna-verifierat. - Okej.
Du kan ge mig en fingernagel eller ett hårstrå från ditt skägg.
De gör även en väldigt djupgående psykologisk utvärdering,
och, inget illa ment, men jag tror inte att du skulle klara den.
Vad ingår i utvärderingen?
Alpha, sätt på LifePause.
- Det är faktiskt bara en rad frågor. - Okej.
Hur är du så vacker?
Du är så vacker.
"Har du nånsin funderat på att skada dig själv?"
"Hur många sexpartners har du haft, och hur var de?"
- Jag önskar jag kunde röra dig. - Men det kan du inte.
"Vad är din favoritglassmak och varför?"
Det är enkelt.
Mintchoklad. Det är delikat.
"Har du nånsin varit kär, och hur visste du?"
"Är du spirituell?"
Åh, ja.
"Om ja, vad tror du på?"
Åh, Gud.
"Vad skulle du göra om du plötsligt mötte en enorm brunbjörn?"
Åh, ja, det... En del frågor är simuleringar.
Herregud!
Det är holo. Det är bara en övning, inte verkligt.
- Vänta, vänta. - Nej! Det är...
- Den kommer döda mig! - Det är ingen fara! Spring inte!
Den är... Elodie!
Nej! Låt mig vara, snälla!
Auggie? Vad händer?
Det är inget. Det är en psykutvärdering för LifePause.
Elodie ville se den.
Alpha! Stäng av LifePause!
Vad exakt utvärderar den?
Jag antar... grundläggande överlevnadsfärdigheter i det vilda?
Eller kanske en persons förmåga att skilja på fantasi och verklighet?
Du skulle uppenbarligen vara en bra kandidat.
Jag skulle inte åka.
Jag skulle aldrig, aldrig åka.
Jag skulle inte ge upp.
Sylvie, jag...
Jag ville inte såra dig.
Det gjorde du inte.
Okej, men lyssna... Det är... Jag antar
att jag inte trodde du skulle bry dig.
Hur kan du säga så?
Jag trodde inte att det fanns nåt kvar mellan oss längre.
Försök inte rättfärdiga det.
Snälla! Du måste förstå.
Det här är en lika stor chock för mig som det är för dig, på sätt och vis.
Jag trodde aldrig att det skulle funka och att jag skulle bli utvald.
Jag hoppades definitivt få en chans att prata med dig om det först.
Men du lyssnar aldrig på mig.
Du ser knappt på mig längre.
Och jag vet att jag gjort dig besviken.
Jag vet att det här inte är det liv som nån av oss föreställde oss.
Jag menar, jag är också besviken.
Men...
...vi kunde aldrig kommunicera utan att bråka.
- Var är Elodie? - Nic, kan du ge oss en minut?
Ja.
Vänta, gå inte.
Vad?
Nej.
- Vad är det? - Vad?
Är ni...
Har ni...
Nej, det har ni väl inte. Har ni det?
Vad har...
Jag... Vad?
Kunde ni inte ens vänta tills jag hade åkt?
Auggie. Det... Det är inte vad du tror.
Det... Det var...
Det var hon...
...som började.
"Det var hon som började"?
Är du sex år?
Så det är sant?
Nej! Jag...
Okej, Ja, men det var fullständigt kontaktlöst.
- Jaha. - Och, självklart,
det är ändå dumt och hemskt.
- Alltså, jag tycker inte det var... - Håll käften, Nic!
Men det var bara för att du...
Jag menar, vi är båda... Du ska lämna oss.
Och... Och det hände!
Det här är bara perfekt!
Bara helt perfekt!
Du var bara tvungen att få den sista segern, eller hur?
En sista spark i ansiktet för att sen skicka iväg mig!
Det här handlade inte om det.
- Ursäkta mig. - Vad är det?
Förlåt. Det är bara det att middagen är serverad.
Tack.
Vill ni ha tomater, sir?
- Nej. - Okej.
Alpha, av.
Jag vill utbringa en skål.
Okej, jag ska nog bara... Okej, hej då.
En skål av tacksamhet.
Det är min sista kväll på jorden, åtminstone i den här eran.
Och ärligt talat,
en del av mig trodde att det skulle bli ett ganska händelselöst avsked.
En god måltid, några roliga historier.
Som den gången då vi sjöng karaoke som besatta
tills vi hade sjungit varenda låt från Blue Ivy Carters julalbum.
Du lamslog hela publiken med ljudet av din röst.
Åtminstone mig.
Så jag tänkte, låt bara det som varit vara.
Begrav ett par av våra många stridsyxor.
Hitta en upplösning för min tid här, för vår tid här.
För det fanns några fina stunder.
Men saker och ting har tagit en vändning.
En del undrar kanske om jag är arg.
Det är min sista kväll på jorden.
Min fru knullar min vän.
Nån jag har jobbat med och handlett.
Jag har alltid sett upp till dig. Det var kontaktlöst.
Sanningen är att ni båda har gett mig en stor gåva.
Om jag nånsin hyste några tvivel om att digitaliseras, så har ni krossat dem.
Ni lämnar mig nu helt utan betänkligheter, utan tveksamhet,
inget annat än förväntan inför det som väntar.
Så jag vill tacka er båda två,
för att ni gjorde beslutet att lämna er för evigt
så fullständigt och skrämmande tydligt.
Så, skål.
Till min kära Auggie,
jag skulle ljuga om jag sa att jag inte ibland har fantiserat om nåt sånt här.
Vilken fru har inte tänkt på hur skönt det skulle vara
att långsamt skära upp sin man som en gigantisk, saftig melon?
Så, tack, Auggie, för att du avslutar vår tid så sömlöst
och för en gångs skull i ditt liv
planerar och organiserar nåt själv.
Jag antar att det finns mycket att fira i kväll trots allt.
- Jag har också nåt att säga. - Det är inte rätt tillfälle...
Ni är fanimej galna allihop.
Han är galen, hon är galen och du är galen som tog med mig hit.
Det är över mellan oss. Det är allt.
Tja, jag antar, om vi alla utbringar skålar,
att jag borde säga några ord.
Auggie...
...förlåt att jag hade kontaktlöst sex med din fru din sista kväll på jorden.
Det var inte min avsikt att såra dig eller förstöra din kväll.
Det gör inget. Det var ett fyllemisstag.
Nej, det var faktiskt det jag ville förtydliga.
Ja, jag vill säga det här.
Det här känns rätt.
Det var inget misstag för mig.
Jag är... Jag har alltid varit förälskad i dig.
Herregud.
Jag har varit kär i henne i över ett årtionde nu.
Sen första gången jag såg henne, faktiskt.
Vi har varit nära att ha sex ett par gånger under åren.
Nej, det har vi inte.
På min pappas begravning.
Snälla! Det var bara en kram. Jag tyckte synd om dig.
Och Sylvie är självklart orsaken till att jag aldrig kunde vara med nån annan.
Inte riktigt. Alla andra bleknade i jämförelse.
Jag tycker inte du är galen som vill härifrån,
men jag tycker du är galen som lämnar din fru.
En fantastisk, vacker kvinna.
Jag hoppas, när Auggie är borta...
Herregud.
- Ta honom! Ja! - Auggie! Nej!
- Maten! Nej! - Håll käften! Försök inte ens...
Din bedragande, hustrunorpande...
- Auggie! - Håll dig borta från min fru.
- Jag ska fanimej döda dig, din djävel! - Släpp honom!
Låt honom vara!
- Släpp honom! Släpp honom! - Nej!
Nog!
Pappa? Vad står på?
Gå och lägg dig igen, Agnes.
Vad gör ni?
Det är...
Vi leker bara en liten lek, raring. Kul, eller hur?
Får jag vara med?
Nej, raring, du borde sova. Jag går upp med dig igen.
- Så de har ett barn. - Det är komplicerat.
Nej, raring.
- Jag ska natta henne. - Nej, snälla gör inte det.
- Jag måste. - Gör inte det.
Agnes, somna.
- Jag hatar när du gör så. - Jag vet. Jag hatar det också.
Men det är kanske dags att vi alla gav upp våra illusioner.
Jag bär upp henne igen.
- Är hon en... - Japp. Infertilitets-bot.
Jag har aldrig sett en som var så verklig.
Ni borde nog gå nu.
- Visst. Självklart. - Ja.
Sylvie. Sylvie? Jag pratade med Auggie om att kanske ge mig sin biljett.
Jag vill verkligen åka.
Du är ung. Du har tid. En dag kommer alla att göra det.
Ja.
Vi behöver vårt syre.
Annie?
Ledsen för kaoset.
Inga problem.
Och maten var verkligen utsökt.
Jag lagade den inte. Jag serverar bara. Frilansare. Husa.
Har du chippet?
Nej, jag har aldrig haft råd.
Jag känner en kille som gör det väldigt billigt.
Om du inte har nåt emot annonser?
Här.
Gott nytt år.
Säg åt honom att ha kul där uppe.
Det ska jag. Om han minns hur.
Han var en god vän. Säg till honom att jag är ledsen...
Det ska jag. Hej då, Nic.
- Sylvie, om det finns en chans... - Hej då.
Jag...
Det är okej, du kan gå och lägga dig. Jag gör klart här och går sen.
Det är nyårsafton. Skulle du inte iväg nånstans?
Nej.
Senaste värmeböljan dödade min familj och de flesta av mina vänner.
Jag var massageterapeut i Burbank.
När det fanns ett Burbank.
Jag beklagar verkligen.
Det är lustigt.
För mig ser ditt liv ganska bra ut.
Ja.
- Låt mig ge dig din dricks. - Nej, du har redan sagt att...
Det är det minsta jag kan göra.
Tack.
Jag antar att du behöver packa.
Eller kanske inte.
Behöver du packa?
Kan jag packa ner din röst?
Nej.
Jag sjunger för henne varje kväll, Auggie.
Jag vet.
Jag vet att det är löjligt.
Jag vet att hon inte kan höra mig.
Det är inte löjligt.
Du åker i morgon, men sanningen är att du lämnade oss för länge sen.
Och jag klandrar dig inte.
Jag har varit grym.
Jag fattar.
Du vill ha vildmark.
Du vill se stjärnor.
Sylvie, jag...
- Jag vill inte åka. - Låt bli.
Stanna inte på grund av skuld eller för att du är rädd.
Så är det inte.
Jag vill bara inte...
Jag vill inte...
...ge upp om oss.
Eller hela den här eländiga planeten.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också, Auggie.
Vad är det?
Det är midnatt.
Kom, så går vi. Kom.
En del av... Kom, jag ska visa dig.
Gott nytt år, Auggie.
Gott nytt år.
Ett lyckligt och hälsosamt 2069 till alla våra vänner i Bay Area.
Just nu förbereder åklagare i Internationella brottmålsdomstolen i Haag
ytterligare åtal mot individer och bolag
som anklagas för miljömord och andra brott mot naturen.
Klimatbrottstribunalen rapporterade också att den föreslagna ekonomiska uppgörelsen
i frågan om miljöskadestånd till urinvånare i södra hemisfären
har avvisats av advokater från den globala norra...
Detta medan koldioxidpriset återigen stiger
denna morgon på världsmarknaderna,
med kraftig handel med kommersiell kredit och individuellt utbud.
HEJ ANNA
TJÄNST UTFÖRD
YTTERLIGARE DRICKS AVBÖJ
- August? - Augustine.
Det står ''man''.
Jag ser inte hur min könsidentitet angår dig.
DNA-prov?
Här. Bara...
EFTERNAMN - BOLO RELATIONSSTATUS - GIFT
UTVÄRDERINGSSTATUS GODKÄND
MATCHAR
Okej. Det funkar. Du har klartecken.
Undertexter: Kristina Donnellan