PŘED 15 LETY
Hallere!
- Ahoj, lásko. - Ahoj! Co ty tady?
- To je milý překvapení. - V práci musím být až později.
Tak jsem tě chtěla vidět v akci. Asi jdu pozdě.
- Jaká byla ranní terapie? - Skvělá.
Levnější než ta tvoje jóga.
Hlavně ať neskončíš v nemocnici.
- To se nikdy nestane. - Byla bych hrozná zdravotní sestra.
- Ty? - Jo.
Ne.
- Ale ne. - Co?
Esperanza dneska nemůže. Má chřipku.
Vyzvedneš Hayley ze školky?
- Dneska? - Jo.
- Mám předběžný slyšení. - S kým?
S Barnettem Woodsenem? Ten ať se rovnou přizná.
To by se ti líbilo, co?
Stihnu ji vyzvednout. Ale kupuješ pití, jestli z toho Woodsena vysekám.
Tuhle sázku ráda přijímám, Hallere.
Dobrá zpráva. V pátek ji pohlídá Eddie. Dáme si rande.
To je dobrá zpráva. Musíme zkusit spoustu restaurací.
Ale Eddie je vážně malej. Hayley by ho klidně přeprala.
Měla bych se připravit.
- Díky, že ji vyzvedneš. - Jo.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
- Ahoj! - Ahoj!
KALIFORNIE 2FANDA321
KALIFORNIE
Byl jste u balistického testu, detektive.
Můžete nám shrnout výsledky?
Jasně.
Rýhy na testovacích nábojích se shodovaly s náboji nalezenými u oběti.
Tudíž zbraň, která byla v kufru pana Woodsena,
byla skutečně vražedná zbraň.
Díky, detektive.
Pane Hallere?
Ano, ctihodnosti.
Dobré ráno, detektive Bishope.
Jsem Michael Haller. Pracuju pro Úřad veřejného ochránce práv.
Vím, kdo jste.
Pak také víte, že mému klientovi hrozí trest smrti.
Chci se ujistit, že vše proběhlo podle předpisů.
- Samozřejmě. - Jen jestli to chápu dobře.
Na pana Woodsena vás upozornil neidentifikovaný svědek?
Správně.
Načež jste dostal povolení k prohlídce domu pana Woodsena.
Díky tomuto anonymnímu zdroji?
Správně se říká „důvěrný informátor“.
Je to standardní postup.
Jistě.
A během této prohlídky jste v kufru auta pana Woodsena našli tu zbraň?
Správně.
Připomeňte nám, kde bylo to auto zaparkované?
- V garáži pana Woodsena. - Ne na příjezdové cestě?
Žádná tam nebyla. Garáž se otevírá do ulice.
Chápu. A protože auto stálo v garáži, a ne na ulici,
bylo zahrnuto v onom příkazu.
Ten se týkal jen domu a pozemku pana Woodsena, viďte?
Správně.
Řeknete nám, jakou tu noc bylo počasí?
- Počasí? - Ano, počasí.
Bylo zataženo? Pršelo?
Bylo zataženo. A ano, nakonec začalo pršet.
Podle Národní meteorologické služby začalo pršet kolem 23. hodiny.
Podle vaší zprávy jste příkaz k prohlídce mému klientovi předal v 22:30. Je to tak?
Pokud se to tam tak píše, ano.
Když jste přijel, tak ještě nepršelo?
Ne, nepršelo.
- Pardon, ctihodnosti, ale míří tím někam? - Ano, vlastně mířím.
Detektive, tuto zbraň jste našli v kufru mého klienta?
Ano.
V jeho autě, které podle vás stálo v garáži?
- Ctihodnosti, žádám o krátkou přestávku. - To vám asi nepomůže, pane Vincente.
Pod přísahou jste vypověděl, že když jste přijel, ještě nepršelo.
A že jeho auto už bylo zaparkované v garáži.
Něco nám prozraďte, detektive.
Jestli to auto bylo v garáži, než začalo pršet,
proč jsou na nárazníku kapky?
Pokud ovšem auto nebylo v garáži
a bylo zaparkované na ulici,
a tudíž spadalo mimo rámec vašeho povolení.
Chcete něco dodat, detektive?
Za svou výpovědí si stojím.
Ctihodnosti, obhajoba žádá zamítnutí obžaloby. Ta vychází pouze z důkazů
získaných během nezákonné prohlídky. Jsou proto nepřípustné.
Ctihodnosti, pokud mohu, odpovím do konce týdne.
Máte čas do konce dne, Pane Vincente. Ne, že by na tom záleželo.
Příště odveďte lepší práci.
Jste na sebe hrdej, obhájce?
Jsem rád, že stihnu vyzvednout svoje dítě.
Omluvte mě.
Váš klient je vrah a vy to víte.
Tak jste neměl porušit pravidla. Za to můžete vy, detektive. Ne já.
A vy pravidla dodržujete?
Vy právníci jenom ohýbáte pravidla, abyste dosáhli svýho.
Tak to jsme dva. Teď mi uhněte, sakra.
Ty vaše triky, Hallere.
Někdo kvůli vám zařve.
Přemýšlejte o tom.
Proč jste mi neřekl o Glory Days?
- Kdo? - Viní vás z její vraždy.
Giselle Dallingerová. Znal jsem ji jako Glory Days.
To jméno jsem nikdy neslyšel.
Představila se mi jako Giselle.
A kdy to bylo?
Asi před rokem.
Seznámila nás moje další klientka. Stacy.
Jak to myslíte „klientka“?
Pro lidi v Gisellině oboru dělám něco jako manažera.
- Takže jste pasák? - Ne, tak to vůbec není.
Jsem prostředník. Umím programovat.
Provozuju kvalitně zabezpečený web s šifrováním end-to-end.
Moje klientky si získají zákazníky a já je ověřím.
- Pak už nejsou v nebezpečí. - Skutečně?
Není to ta nejslušnější práce, ale nikdy jsem nikoho do ničeho nenutil.
Pracuju jen s těmi, co tohle už dělají. Ale díky mně to dělají bezpečněji.
- Aspoň jsem si to myslel. - A kolik vám za tuhle službu platí?
Dvacet procent.
Průměrný pasák si asi strhává mnohem víc.
Musím mluvit s tou Stacy, co vás seznámila s Glory Days.
Dobře.
Spojí vás s ní můj partner David.
- „Partner?“ - Životní partner, ne obchodní.
David toho nechtěl nikdy být součástí. On...
Prosil mě, ať toho nechám. Tohle měl být můj poslední rok.
Pak bych měl dost, abych mohl skončit a...
Řekněte mi, co se stalo ten večer, kdy zemřela Glory Days.
Dobře, podívejte. Já...
Ten večer jsem u ní byl. Myslím, že mě nikdo neviděl, ale byl jsem tam.
Proč?
Dlužila mi peníze.
Ne, není to tak, jak si myslíte. Vypadám, že mlátím ženy?
Zdání může klamat, Juliane.
Ale já to neudělal, jasný? Nic takovýho nedělám.
Pohádali jste se?
Jo. Giselle byla sjetá, což byl její dlouhodobý problém.
Chovala se šíleně. To ona zaútočila na mě, ne já na ni. Jen jsem ji odstrčil.
Ten den měla mít dvě schůzky,
ale neměla dost peněz. Ten druhý chlap údajně nedorazil.
Věřil jste jí?
Vůbec. Ale co jsem mohl dělat? Tak jsem odešel.
Bylo 11 hodin večer. Když jsem odcházel, byla v pořádku. Přísahám.
Giselle jsem měl vážně rád.
Když nebyla sjetá. Proto jsem zavolal vám, jak mi poradila. Říkala, že jste nejlepší.
Já vám nevím, Juliane. Tohle je moc i na mě. Záleželo mi na ní.
Říkám vám, že jsem to neudělal.
A já to beru. Normálně by na tom nezáleželo. Tentokrát záleží.
Budu vás zastupovat při čtení obžaloby. Pak potřebuju čas na rozmyšlenou. Dobře?
Ještě bychom měli probrat můj honorář.
Peníze nejsou problém. Ráno budou u vás.
Já jen...
Nemůžu zůstat ve vězení.
Rozumíte mi? Nemůžu. Nepřežiju to tady.
S tím já nic nenadělám, Juliane. Řeknu vám, co říkám ostatním klientům.
Mějte oči dokořán otevřené a pusu zavřenou. Ozvu se vám.
ADVOKÁT
POZDRAVY Z HAVAJE
Máma žije na Havaji.
Na nějaký čas pojedu za ní. Možná na dlouho.
Prosím?
Ano, tady Mickey Haller.
Je v pořádku?
- Doktore, jsi v pořádku? - Nemusel jsi sem jezdit.
Ale musel. Co se stalo?
Nelíbily se jim výsledky několika testů.
- Menší srdeční příhoda. - Jsou jen velké srdeční příhody, doktore.
Když tě to v mém věku nezabije, nestojí to za řeč.
Nestůj tam jako kůl v plotě. Přiveď mě na jiné myšlenky. Zabav mě.
Už tak toho máš dost. Moje problémy nejsou důležité.
Co jiného mám dělat? Jíst želé? Dívat se na soudní dramata?
Jestli něco máš, sem s tím.
Ty se mi snad zdáš.
Tak fajn.
Pamatuješ si Glory Days?
Ta prostitutka. Co pro tebe svědčila.
Jo. Ona...
Řekla mi, že se stěhuje na Havaj.
Že s tím sekne. Dokonce mi poslala tohle.
A?
Podívej na to razítko.
Neposlala to z Havaje, ale z Van Nuys.
Lhala mi. L.A. vůbec neopustila.
Změnila si jméno a dál provozovala totéž.
Nemůžeš zachránit všechny, chlapče.
Já vím, ale...
Ne, doktore, je mrtvá.
Někdo ji zabil a...
Zavolal mi chlap, kterého za to zatkli. Údajně mu to poradila.
A já myslel, že po tom všem s tvým tátou mě nic nepřekvapí.
Kdo je ten chlap?
Nějaký manažer. Ale nevypadá, že by toho byl schopný.
Schopný zabíjet? Věř mi, vrahem může být kdokoli.
Ale Glory se dvakrát ubránila Russellovi Lawsonovi.
- Tohohle by dala levou zadní. - A co Russell Lawson?
Vím, že je zavřený, ale nemohl si na to někoho najmout?
Ne, to si nemyslím. Russell je vlk samotář.
- Vzrušuje ho zabíjení. Udělal by to sám. - Tak kdo to mohl být?
Musela potkat hodně divných mužských.
Napadá mě jeden z nich.
- Víš, jak jsem Glory použil jako návnadu? - Vždyť to byl můj nápad.
Tehdy byla v base. Měla u sebe kokain,
který jí dal šéf kartelu Hector Moya.
Uzavřel jsem pro ni dohodu. Udala ho a já ji dostal ven.
Tuhle část jsi mi neřekl. Myslel jsem, že to bývá anonymní.
Jo. Ale co když na to přišel?
Náš chlápek z kartelu je typ člověka, který by si chtěl vyřídit účty.
Udělal jsi to, co by udělal každý dobrý advokát.
Osvobodil jsi svého klienta. Nebyla to tvoje vina.
Tak proč mám pocit, že byla?
Nevím, co mám dělat. Mám ten jeho případ přijmout?
Na to můžeš odpovědět jen ty.
Ale každopádně musíš být opatrný.
Kartely musíš brát vážně. Jestli ten chlap zabil tu informátorku,
kdo říká, že nepůjde i po jejím advokátovi?
Obával jsem se, že tohle řekneš.
Vyděsil jsi mě.
Baf.
HECTOR MOYA=HECTOR MORENO VRAŽDA, OBCHOD S DROGAMI
VRAŽDA, ÚMYSL DISTRIBUOVAT DROGY
KOKAIN, FENTANYL
TIJUÁNSKÝ KARTEL VRAŽDY
Nejsem krysa, Mickey, to přece víš. Může po mně jít. Je to dealer?
Chceš zůstat ve vězení?
Dobré ráno, Izzy. Všechno v pořádku?
Asi jo.
Přišel sem nějakej David. Přinesl platbu za Juliana La Cosseho.
- Je tam všechno? - No...
To řekni ty mně.
Co?
To je tíha.
Už mi platili šperkama, ale zlatou cihlou ještě ne.
Novej případ, když jsem na líbánkách?
Co tu vy dva děláte? Nemáte být v Los Cabos?
- Pršelo tam. - Strávíme měsíc v Itálii.
Jakmile nám dáš měsíc volna. Což se nikdy nestane.
- To je skutečný? - Ověříme si to.
- Marvin Beedleman ti řekne, kolik stojí. - Napřed tam zavolej, jestli Marvin nespí.
- O jakej jde případ? - Glory Days.
Co se jí stalo?
Je mrtvá.
Byla zavražděná.
- Cože? - Jo.
Zastupuju údajného vraha. To s těma líbánkama mě mrzí.
- Ale jsem rád, budu vás oba potřebovat. - Zavražděná?
Žila na Havaji.
Je to dlouhej příběh.
A asi jinej, než kterej vypráví poldové.
Jo. Pamatujete Hectora Moyu?
Z drogovýho kartelu. Myslíš, že mu došlo, že ho práskla?
Musím to vzít v úvahu.
Maggie ti může říct, kam ho prokuratura poslala, ne?
Nemyslím, že by ho někam poslali.
Včera večer jsem maličko pátral.
Hledal jsem jeho případ ve státní databázi. A nic.
Takže případ převzali federálové.
Nebo je venku, protože jim napráskal někoho jinýho.
Musím si zvýšit pojistku. Kdyby se mi něco stalo,
chci, aby byl Winston finančně zajištěnej.
Lorno, budeš v pořádku.
Jo, ale co ty?
- Jseš si tím jistej? - Zatím si nejsem jistej ničím.
- Musím si bejt jistej, než to vezmu. - A vezmeš to?
Já nevím. Tohle je osobní.
A to vždycky dopadá výborně.
Vezmeme to popořadě.
Musíš se podívat na místo činu.
Glory zabili v jejím bytě. Měla novej byt a novou identitu.
Všechno je v tý složce.
A potřebuju pitevní zprávu.
Podle soudního lékaře... Moment.
Hayley?
Ahoj. Zpomal. Co se děje?
Zatkli Eddieho. To se děje.
- Kdo je Eddie? - Eddie Rojas. Jako malou mě hlídal.
- Když nemohla jeho máma. - Malej Eddie?
V Beverly Hills prý někomu ukradl auto.
Eddie Rojas přece ani nedosáhne na pedály.
Paní Rojasová volala mámě. Ale ta ze San Diega nic nezmůže.
Musíš mu pomoct. Dneska má slyšení. Veřejný obhájce mu řekl, ať se přizná.
Pak by toho veřejnýho obhájce měl poslechnout.
Není jeden z tvých klientů, co jsou vinný.
Jasný? Určitě nikomu auto neukradl.
Nechceš pro změnu udělat něco dobrýho?
Beverly Hills, jo?
Eddie?
- Eddie Rojas. - Pane Hallere, co vy tady?
Eddie, ty jsi teda vyrostl.
Nebavilo mě, jak si mě dobírali. Začal jsem posilovat.
- Dobře pro tebe. - Přebíráte můj případ?
Nechtěl jsem, aby vás máma otravovala.
Nesmysl. Dřív jsem pracoval s tvým veřejným obhájcem.
Jinak se mnou už Hayley nepromluví. Řekni mi, co se stalo.
Rozhodně jsem ho nepřepadl, když v tom autě seděl.
Dobře. Tak jak to bylo?
Kámoš maká v Beverly Hills jako číšník v luxusní restauraci.
Byl jsem tam s ním. Přijel týpek v Lamborghini se ženuškou.
- Dobře. A? - Vůbec jsem si jich nevšímal.
A ten kretén mi dal klíče a deset doláčů, abych ho zaparkoval.
- Myslel si, že tam parkuješ auta. - Jasně. Tohle se mi nestalo poprvý.
A byl to skrblík. Lamborghini a dýško deset babek?
Dobře, drž se tématu. Co jsi udělal pak?
Oukej.
Odjel jsem v tom autě. Vím, že jsem neměl. Měl jsem mu říct, že se spletl.
Ale nepřepadl jsem ho, když byl v autě. Zaparkoval jsem ho ve vedlejší ulici.
Jenom jsem mu chtěl dát lekci.
Takže ti to auto dal pod falešnou záminkou?
Jo. Kterou vytvořil on, ne já.
Můžu to srazit na jízdu v kradeném voze.
Dostaneš podmínku. S trochou štěstí ji za rok zruší.
- Budu mít na rok záznam? - Uvidíme.
Napřed se musím najíst. Nesnídal jsem. Chceš něco?
Ne, já žádný průmyslově zpracovaný jídlo nejím.
Nedáte si mrkev?
Ani ne, děkuju ti. Počkej tady, dobře?
Líbánky v Cabu jsme měli kvůli plážím. Nechtěli jsme ve vestibulu skládat puzzle.
A mimochodem, chyběly tam dva kusy, a ne ty rohový.
Přesně proto si nikdo nesjednává cestovní pojištění.
Na déšť na pláži se pojištění nevztahuje. Tak na co se vůbec vztahuje?
To jste právě řekl na ebolu?
Tak jo. Mám další hovor, ale tahle konverzace ještě neskončila.
Počkejte.
Izzy, hádám se s pojišťovákem. Jakou hodnotu ta cihla měla?
56 000 dolarů. Už jsou na provozním účtu.
- Padesát šest tisíc? Aleluja. - Hele, má Mickey odpoledne čas?
- Je u soudu. Proč? - Obědvám se starou kamarádkou.
Má dělat choreografii pro jednu show, ale není si jistá smlouvou.
- Můžu se na ni podívat. - Nevadilo by ti to?
Bude to pro mě skvělá praxe. A bude to zdarma. Ještě nejsem právník.
Díky, Lorno. Máš to u mě. Přinesu ti ji po obědě.
V pohodě. Zatím ahoj.
O čem jsme to mluvili?
Ty jsi mi to jako položil?
- Zdravím. Můžu vám pomoct? - Doufám.
Jsem David Lyons. Přinesl jsem platbu za Juliana.
Ta zlatá cihla.
Jsem Julianův partner. Musím mluvit s Mickeym. Je tady?
Mickey je u soudu. Jsem Lorna Craneová. Pracuju s Mickeym. Můžu vám nějak pomoct?
Chtěl bych ho co nejdřív dostat z vězení, protože on...
- Protože on... - Neposadíte se?
- Nedáte si čaj? - Chápejte, Julian není zločinec. Je spíš
ajťák, víte?
Nepřežije to tam.
Musíte na to být připravený.
Julian byl obviněný z vraždy.
Ať už je kýmkoli, kauce bude vážně vysoká. Pokud vůbec bude.
Klidně ji zaplatíme. To nebyla jediná zlatá cihla.
Musím se zeptat, proč to zlato?
To je na dlouho.
Julianův... Jeho příjmy nejsou pro finanční úřad zrovna ideální.
Bezpečnější než peníze v bance.
Plánovali jsme brzo vypadnout z L.A. A žít mimo civilizaci.
Jako survivalisti?
Julian preferuje termín „realista“.
Víte, my...
Jsme spolu osm let.
Není dokonalý, ale miluju ho.
A nikoho nezabil. Toho není schopný.
Jen doufám, že ho to nezabije.
- A kdy to přibližně bylo, strážníku? - Zhruba ve 12:30.
Bylo vyhlášeno pátrání po násilím ukradeném autě.
Viděl jsem obžalovaného zajet do ulice Crescent
ve vozidle, které odpovídalo popisu.
- Co bylo pak? - Zadržel jsem obžalovaného.
Ukázalo se, že auto vlastní nelegálně.
- Tak jsem ho zatkl. - Díky, strážníku Gibbonsi.
Svědek je váš, pane Hallere.
Strážníku Gibbonsi,
jak zhruba daleko je místo, kde jste viděl pana Rojase zaparkovat,
od místa, kde došlo k údajné krádeži auta?
Asi čtyři bloky.
Čtyři bloky.
To není zrovna daleko.
Je podle vás běžné,
že někdo násilím ukradne auto, načež ho zaparkuje o čtyři bloky dál?
Ne, není. Ale neudělal jen tohle.
- Prosím? - V průběhu vyšetřování
jsme získali dopravní záznamy,
které ukazují, že obžalovaný si s autem pořádně zajezdil.
Dopravní záběry? Ctihodnosti, není tady žádná zmínka o...
Strážník Gibbons je získal teprve včera. Ani jsem neměla čas si je prohlédnout.
Tohle je předběžné slyšení, pane Hallere. Ne soud.
- Máte 15 minut, abyste se mohl podívat. - Díky, ctihodnosti.
Dobrá. Dáme si krátkou přestávku a poté budeme pokračovat.
- Měl jsi to auto jenom zaparkovat. - Bylo to Lamborghini.
Napřed jsem se v něm projel. Vy byste to neudělal?
Už jsem to všechno řekla poldům.
Já vím. Ale máme klienta, který je obviněný z vraždy, takže...
Mohlo by to být užitečné.
Je nevinnej? Ten váš klient?
Dokud mu nebude prokázána vina. Tak to většinou funguje.
Aha. Dáte si?
Indický konopí. Budete v klídku.
Ne, díky. Čeká mě dlouhej den.
Musím se plně soustředit.
Takže...
Mohla byste začít mluvit?
Jasně.
Zrovna jsem přišla z práce. Slyšela jsem, jak Giselle vedle s někým hádá.
- Mohl bych se... - Klidně.
- Máte tenký stěny? - Ne.
- Můžu? - Jo.
Slyšíte často, jak vaši sousedé dělají hluk?
Obvykle ne, ale tohle bylo hlasitý.
Ten chlap byl vzteklej. Jo. Pořád řval: „Nelži mi, kurva!“
A viděla jste ho?
Ne, ale...
Když odešel,
prásknul dveřma tak moc, až se otřásla zeď.
Za chvíli jsem ucítila kouř.
Kouř?
Jo. Z požáru ve vedlejším bytě.
Zavolala jsem hasiče.
Ale než sem dorazili, postřikovače to mezitím uhasily.
Jo, před rokem je instalovali v celý budově.
Městský předpisy nebo co.
Jasný.
Můžu se zeptat na poslední věc?
Neměla jste ten večer čirou náhodou tyhle gumídky?
Ne, ani náhodou. Ne, když pracuju.
Říkala jste, že jste poslíček. Rozvážíte jídlo, nebo co?
Ne, trávu. Jo, rozvážím trávu.
Někdy houbičky. Ale to je jenom takovej vedlejšák, takže...
Jasný.
Pane Schwartzi, strážník Gibbons nám ukázal tento záznam
z dálnice číslo 405.
Poznáváte to auto?
Ano, to je moje auto. Poznám ho podle SPZky.
Poznáváte toho muže, který na těch záběrech řídil vaše auto?
Jo, ten mi ho ukradl.
Je tento muž dnes v soudní síni?
Je to on. Sedí tamhle.
Uveďte v záznamu, že svědek identifikoval obžalovaného.
Pane Schwartzi,
mohl byste nám popsat události toho večera?
Seběhlo se to tak rychle. Ale pokusím se. Jel jsem domů a stál jsem na červené.
Měl jsem staženou střechu. Když jsem se podíval nahoru,
ten muž mi mířil zbraní do obličeje.
Křičel na mě, ať vystoupím z auta. Byl jsem vyděšený.
Naskočil do auta a odjel.
Kdy se to stalo?
Okolo 11 večer.
A přesto jste to na policii nahlásil až o hodinu později.
Můžete nám to vysvětlit?
Byl jsem v šoku.
Život mi proběhl před očima.
Dokázal jsem myslet jen na svou krásnou ženu.
Jak se k ní chci vrátit domů.
Tak jsem si zavolal auto. Policii jsem kontaktoval až z domova.
Viděl jsem ho s úplně jinou ženou. Byla blonďatá a mnohem mladší.
Děkuji, pane Schwartzi.
Pane Hallere?
Ano. Rád bych se poradil se svým klientem, ctihodnosti.
Jak ti hodil ty klíčky od auta, byly tam ještě jiný klíče, nebo jen tyhle?
Jenom ty od auta. Proč?
- Riskuješ rád? - To rozhodně ne.
Smůla. Tady musíš.
Dobré odpoledne, pane Schwartzi.
Vypověděl jste, že po té krádeži jste jel domů, že?
Ano.
Bylo pozdě. Byla vaše žena vzhůru, aby vás pustila domů?
Ne. Nechtěl jsem ji vzbudit, tak jsem si odemkl.
- Chápu. A máte na dveřích chytrý zámek? - Námitka. Jakou má tohle relevanci?
Ctihodnosti, od
relevance mě dělí tři otázky, jestli můžu.
Tři, pane Hallere. Víc ne. Odpovězte na otázku, pane Schwartzi.
Ne, nemám chytrý zámek.
- Takže jste si odemkl klíčem od domu? - Jak jinak, sakra?
- Pane Schwartzi. - Omlouvám se, ctihodnosti.
Ano, použil jsem klíč od domu.
Dobře. Máte ten klíč u sebe? Můžete nám ho ukázat?
- Tady. Spokojenej? - Dobrá.
Ctihodnosti, myslím, že to už byly tři otázky.
Teď se dostáváme k relevanci.
Už víme, že máte klíče od domu a od auta na stejné klíčence, pane Schwartzi.
- Jako já. - Jako všichni.
Jistě. Pochopte, že jsem z toho zmatený. Pokud jste měl klíče od domu na klíčence
a můj klient vám je vzal i s vaším autem,
jak jste si odemkl dveře od domu?
Ledaže vám je můj klient nevzal.
Dal jste mu klíče, když jste tam přijel s...
Vlastně se vám musím omluvit. Nemyslel jsem klíč na klíčence,
ale klíč, který máme schovaný pod kamenem...
- Ty prolhanej sráči! - Paní Schwartzová!
Ten klíč tam už měsíc není!
Byl jsi zase s ní, co?
Tohle sis vymyslel, abys zakryl stopy!
- Sednout a ticho, nebo vás nechám vyvést! - Tak to není.
Myslel sis, že tenhle chudák tam pracoval!
Nejseš jenom kretén, jseš rasistickej kretén!
Odveďte ji odsud!
Desetiminutová pauza, pane obhájce. Vyřešte to, než se vrátím.
Dal mému klientovi klíč od auta, a tím i souhlas.
Aby ho zaparkoval. Ne aby s ním závodil po městě.
Jízda v kradeném voze. Rok v okresním vězení, pokuta 5 000.
Jsem k vám milá. Pořád ho můžu obvinit z trestného činu.
Prosím, tak obviňte. Chcete, aby porota v L.A. slyšela,
jak nevěrný manžel rasově profiloval mého klienta
a křivě ho obvinil ze zločinu, aby zakryl svoji nevěru?
Co to udělá s vaší bilancí výher a proher? Takže.
Žádná pokuta, dál už sedět nebude.
A podepíšete papír o okamžitém vymazání zatčení.
Pokud budete chtít pana Schwartze obvinit z podání falešné policejní zprávy,
můj klient bude určitě moc rád svědčit.
Fajn.
Nemůžu uvěřit, že jsi tam našla všechny ty záludnosti.
Chtěla jsem to podepsat, ale zastavil mě hlásek v mojí hlavě.
Ten hlásek vždycky poslouchej. Pokud ti neporadí svatbu ve Vegas.
Přepíšu to a pošlu ti to. A pak se do toho pustíme.
Ještě jednou moc děkuju.
Rádo se stalo. Hodně štěstí a zlom vaz. Ne, nezlom si vaz.
- Máš to u mě, díky. - To neřeš.
- Ale ozvi se mi, ty televizní hvězdo. - Ozvu, slibuju.
Hej, jsi v pohodě?
- Je hrozný přiznat, že jí závidím? - Cat?
Začaly jsme ve stejný době. Teď bude v telce
a já sotva zaplatím novou podlahu ve studiu.
Někdy si říkám, že se můj život dost zvrtl.
Každej má jinou cestu. Odešla jsem z práv a teď tam budu promovat.
Byla to menší zajížďka. Totéž platí pro tebe.
Máš pravdu. Někdy se zaseknu v katastrofických představách.
Když se moc soustředíš na budoucnost, vyvolává to úzkost.
A deprese, když pořád řešíš minulost. Je lepší žít přítomností.
To je buddhismus?
Fakt?
- Jsem další dalajláma? - Možná že jo.
- Čau! - Božínku!
- Hayley, co ty tady? - Ahoj!
Podporovala jsem Eddieho u soudu. Díky tátovi stáhli všechna obvinění.
- Usvědčil poškozenýho z obří lži. - Tvůj táta je kouzelník.
- Nebo z toho dokáže vykličkovat. - To je moje práce. Bez ohledu na klienta.
- Jsem vám vděčný. - Rádo se stalo.
Vymyslím způsob, jak vám to splatit.
- Ale musím si najít práci. - Neděláš trenéra v posilce?
Manažer zjistil, že mě zatkli. Vyhodil mě.
Cože? To je příšerný.
Vůbec to neřeš, Eddie. Jsi rodina. Máš to gratis.
Ani nápad. Svoje dluhy splácím. Ať to trvá jakkoli dlouho.
No...
Možná mu to můžeš splatit hned.
- Máš řidičák? - Ale no tak, Izzy.
Někdo mě musí nahradit. A někdo tě stopro musí ochránit.
Jo, to je bezvadnej nápad.
Souhlasím s tím, že potřebuješ ochranku. Obzvlášť teď.
Neovládáš náhodou sebeobranu?
Mám černej pásek v judu.
Promiňte, ale o co tady jde?
- Eddie, chtěl bys být můj novej řidič? - Vážně?
Jestli to chceš splatit, budu ti to týdně strhávat z platu.
Nabídnul mi to samý. A fungovalo to.
- Myslíte to vážně? - Tak to na chvíli zkusíme.
Ale neřiď mýho Lincolna jako to Lamborghini.
Já řídím dost bezpečně. Na tom autě nebyl ani škrábanec.
Nepřekročil jsem povolenou rychlost. Což v Lamborghini vůbec nedává smysl.
Tak jo.
Děkuju vám.
Nebudete... Nebudete toho litovat, pane Hallere.
Budu, když mi budeš říkat takhle.
Přesně takovejhle džob potřebuju, abych vytvořil vlastní tréninkovej plán.
Budu makat na sebe. Chcete být můj první klient? Cvičíte?
Co je tak vtipnýho? Hraju tenis. Surfuju.
Tak jo. Přidáme posilování
a stravovací plán.
- Tohle bude výborný. - Bude to sranda.
Předběžný výsledky pitvy.
Glory měla na dvou místech zlomenou jazylku,
takže příčinou smrti bylo pravděpodobně uškrcení.
A koroner určil čas smrti mezi jedenáctou hodinou večer a třetí ráno.
A Julian přiznal, že u ní byl okolo 11.
Jo, ale ukázalo se, že ten večer byl v jejím bytě požár.
Hasiči tam dorazili ve 23:43.
Jakej požár?
Původně si mysleli, že Glory usnula se zapálenou cigaretou.
Ale...
To vylučuje její zlomená jazylka.
Ve 23:43. Takže od odchodu Juliana do příjezdu hasičů uplynulo 43 minut.
Gauneři Hectora Moyi měli dost času tam vniknout a zabít ji.
Jo, ale proč ten požár?
Ještě nemám policejní zprávu,
ale nejspíš založili požár, aby zakryli tu vraždu a...
Nepočítali s novým protipožárním systémem.
Jo, ale proč by chtěl kartel zakrýt svoje stopy?
Normálně se vraždama chlubí.
Nejsme v Mexiku, ale v Americe.
Tady nepodplatí poldy. Aspoň ne všechny.
Dobrá práce.
Budeme pátrat dál. Glory Days a Hectora Moyu něco spojuje. Najdeme to.
Dobré ráno, pane Hallere.
- Dobré ráno, Eddie. - Další krásný den v L.A.
Nemusíš mi držet dveře. Děkuju ti.
- Co to je? - Moje oblíbená ranní vzpruha.
Kapusta, kořen lopuchu a list kopřivy. Ochutnejte.
Dobrý, co? Jako když se napijete čerstvý trávy.
Přesně tak to chutná. Jo.
Co je? Stalo se něco?
Bezpečnost především.
Jo, jasně.
Musím vědět všechno, co se tu noc stalo.
Už jsem vám všechno řekl.
Glory měla zlomený krk.
Byla uškrcena. Pokud jste to nebyl vy,
musím jim říct, kdo to byl. Jasné?
Ten den měla mít dvě schůzky. S kým?
Byli to noví klienti.
Jeden z nich se jmenoval Brad Nelson, nebo Nielsen. Myslím.
Ten druhý byl Price. Daniel Price.
Rezervace online a platba hotově.
Standard. Nikdo nechce zanechat stopy. A kryptoměny nepřijímám.
První měl pokoj v hotelu Peninsula. Ten druhý v hotelu Roosevelt.
- Pamatujete si čísla pokojů? - Jsou na serveru.
Pár hodin se mi neozvala, tak jsem jí zavolal. První schůzka prý byla v pohodě.
- Ale druhý chlap nedorazil. - Proč si myslíte, že lhala?
Lhala mi i dřív. Zavolal jsem do hotelu a předem jsem si to s klientem potvrdil.
Tím si ověřuju, že ta schůzka není nějaký podvod.
- Tehdy jste šel k ní domů? - Ano.
Chtěl jsem peníze, než je rozfofruje za drogy.
A když po vás vyjela, pouze jste ji odstrčil, že?
Ne! Teda...
Jo. Možná jsem ji chytil, aby toho nechala.
Jak jste ji chytil?
Chytil jste ji pod krkem, Juliane? Chytil jste ji pod krkem?
Jo, ale snažil jsem se ji setřást.
- Lhal jste mi. - Ne, počkejte, prosím.
- Potřebujete jiného právníka. - Vím, vypadá to blbě, ale nejsem vrah.
Musíte mi věřit. Když ne kvůli mně, tak kvůli Giselle.
Nebo kvůli Glory nebo jak se jmenovala. Proto mě k vám poslala.
Jak to myslíte?
„Kdyby se mi něco stalo, řekni to Mickeymu, ten si poradí.“
A pak byla najednou mrtvá a obvinili z toho mě.
Proto jsem vám zavolal.
Co to...
- Co to je? - Zřeknutí se střetu zájmů.
Glory bývala moje klientka. Musíte to podepsat.
Beru váš případ.
Dobře.
Tak jo.
Už musíte jít.
Dobře.
Řekla mu, ať to řekne Mickeymu, že ten si poradí?
Zjevně.
Bože můj, Mickey. Jako by s tebou mluvila ze záhrobí.
- Myslíš, že Julian je nevinnej? - Ještě nevím.
Zjistím to jedině tak, že tohle dotáhnu do konce.
Ale popořadě. Obžaloba. Už víš, kdo je prokurátor?
Jo. Někde tady mám jeho jméno. Je novej.
Právě ho z Riverside přeložili do L.A.
Někde to tady mám. Kam jsem to dala?
- Dej mi chvilku. - Jasně.
- Hallere. - Zdravím, detektive.
Tím už nejsem.
Předčasnej důchod.
Jo, slyšel jsem.
Neměl jsem na výběr.
Po vašem triku v případu Woodsen šla moje kariéra do kytek.
Ale to nevadí. Poradil jsem si.
Teď jsem vyšetřovatel pro kancelář prokurátora.
- Pracujete na případu La Cosse? - Budeme se teď vídat často, pane obhájce.
Bude to sranda. Jako za starejch časů.
Už se těším.
Kdo to byl?
Bejvalej polda, co mě nenávidí.
Mají pořadový čísla?
Lorno!
- Davide, je všechno v pořádku? - Ne.
Právě mi volali z vězení. Julian...
- Julian je v nemocnici. - Co mají ve vězení?
V autobuse všechny spoutali. Ale Julian trpí klaustrofobií.
Měl vážnou panickou ataku.
- Omdlel. Mysleli si, že jde o jeho srdce. - Bože.
Nechali si ho na pozorování. Můžou ho i tak obžalovat?
Ne, budeme to muset odložit.
Ne, už nemůžeme ztrácet čas. Musíme ho odtamtud dostat.
Tohle už nezvládne!
Davide, moc mě to mrzí.
Konečně jsem uspal Hayley.
Tu pohádku už umím zpaměti.
Slyšela jsem, co se stalo během Woodsenova slyšení.
Jo. Dlužíš mi pití.
Ne, myslím to, jak jsi na lavici svědků ponížil Bishopa.
Ne, ponížil se sám. Zostudil svůj odznak.
Možná.
Ale musíš být opatrný, Mickey.
Tihle chlapi mívají dlouhou paměť a ty rád testuješ, kam až můžeš zajít.
Ne, Maggie. Jen hájím svého klienta.
Ale beru v potaz.
Děkuju ti.
Než na to zapomenu, o víkendu je prohlídka toho domu,
co má zahradu pro Hayley.
- Jak si ho nemůžeme dovolit? - Vím, bude to náročný, ale...
Sem se už nevejdeme, Hallere.
Jo.
Mám řešení.
Jo?
Woodsenovo slyšení.
- Prokurátor byl Jerry Vincent. - Jo.
Řekl mi, že otevírá vlastní kancelář.
To mi bylo jasný.
Napadlo mě, že bych měl asi udělat totéž.
Teď si vydělávám drobný.
Je to pro mě dobrá zkušenost, ale...
Co je?
- Chceš být jako tvůj táta? - Chci, abychom si mohli dovolit ten dům.
Co? Nemůžeš být vdaná za soukromýho obhájce?
Veřejnej obhájce je už tak dost špatnej. Jestli budeš soukromej, ukamenujou mě.
Bude to výzva.
Ale zvládneme to.
Já nám věřím.
- Jo? - Jo.
Dobře.
Ale něco mi slib.
Cokoli.
Budeš opatrnej,
Mickey.
Myslím to vážně.
Slibuju.
Zítra klidně přijedu dřív.
Můžu vzít závaží a posilovací gumy. Zamakáte si.
Prospěje vám, když se zbavíte stresu.
Možná někdy jindy, Eddie. Tak ahoj ráno.
Eddie?
To snad ne.
PODLE KNIH MICHAELA CONNELLYHO
Překlad titulků: Jakub Doležal