- Var inte mötet klockan 11? - Ja, och hon är kvart över.
Okej, jag ringer henne.
Det finns ingen mottagning mitt i stan.
Då är det ingen idé.
Där är hon. Hon men skylten.
Jag är så ledsen att jag är sen. Min bil gick sönder.
Den är ny. Den har stannat två gånger de sista två veckorna.
- Vad tråkigt att höra. Jag är Ellen. - Kimberly.
- Det här är Bill, min man. - Trevligt. Är mottagningen dålig överallt?
- Jag är rädd för det. - Vi tar vår bil.
Det finns tre sportcenter trekvart härifrån.
- Skidåkning, snowboard, tubåkning. - William är en fena på snowboard.
På kartan ligger de inte så långt bort.
Det ligger på andra sidan. Vi åkte precis bredvid avfarten.
Fågelvägen är det 8 km, men stugan ligger på sluttningen av Black Balsam.
- Åh, avskilt. - Marken är på 400 kvm skog.
Inga nyfikna grannar. Markarealen och ett antal uthus ingår i priset.
- Alltihop? - Japp.
- Och alla uppstoppade djur? - Det där är lite känsligt.
Jag bad mannen som bor där att stoppa undan dem
men han är konservator och stolt över det han gjort.
Varför säljer han då huset?
Han är inte säljaren. Egendomen ska avyttras.
Det har varit en utmaning att sälja fastigheten.
- Jag ser inte det i annonsen. - Det är en lång historia.
Men kvinnan som bodde där i många år har precis avlidit.
Inte en gång till.
Herregud.
Där försvann 100 dollar.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Som om jag inte skulle ha nyckeln.
- Det känns miltals från civilisationen. - Det är bara några kilometer.
Vänta tills ni der egendomen. Det är det bästa av två världar.
Det är ett renoveringsobjekt.
Inte för högt.
De nya ägarna kan ansa lite träd, lite ny målning.
Stugan har en bra grund.
- Den har inte renoverats bara. - Nej, aldrig. Nu tar vi oss en titt.
Jag kanske måste nämna nåt.
Vi har stött på lite problem under processen.
Martha och hennes son hade en komplicerad relation.
Hon tröttnade snyltandet och istället för att ge honom huset, sålde hon det.
- Så han blir utsparkad? - Varför berättar du det här?
Så länge huset inte säljs, så bor han kvar. Räkna inte med att huset är uppstajlat.
Det är Kimberly från Mountain Top Realty. Vi är här för visningen.
Jag sa ju att inte förvänta er nån stajling. Jag sätter på elen.
- Vilken röra. - Skojar du?
Åh, herregud! Wesley Goins!
Jag vet inte vad jag precis såg.
- Jag är hemskt ledsen. - Det var ägarinnans son, eller hur?
Jag är hemskt ledsen...
Bara det här är värt priset.
- Gratis terapi, eller hur? - Ja.
Förra köparen betalade en besiktning. Det står att huset är i gott skick.
- Men de genomförde aldrig köpet? - Nej, de drog sig ur.
Vad är det där?
Det är vagnsgaraget. Det är fyllt med en massa skrot.
Det är mycket att röja innan ni kan sälja.
Köper ni det så betalar jag för att röja undan allt skräp
Det vore så skönt för oss att komma bort. Speciellt med tanke på julen.
Jag vet att du gärna vill fixa det innan jul och då är det bra att vi har besiktningen.
Vi behöver inte betala nån för att säga att det är en fälla.
Det är ingen fälla. Det är bara lite här och där att fixa till.
Hon sa ju att det inte är några stora fel.
Förutom lite estetiska skavanker, uppstoppade djur.
- Vi kan få 200 per natt för det här. - Det var ju det hon sa.
Så...
- Vad tycker ni om stället? - Kommer han att bli ett problem?
Absolut inte. Han har ingen rätt att säga nåt.
- Då är det precis vad vi letat efter. - Bara inte Wes och djuren ingår i köpet.
Och hans partytjejer.
Vi hinner flytta in innan jul.
- Det är en massa jobb. - Ungarna kommer att älska stället.
Tänk vad skönt att få vara med dem... Verkligen vara med dem.
De lever ju sina egna liv nu.
Jag vet hur mycket samvaron betyder för dig... för oss.
Det här stället skulle kunna få oss koppla bort allt oväsentligt
och koppla på det som verkligen betyder nåt.
Och vi två kommer att få lite tid för varandra... innan barnen kommer.
Du har mig helt och hållet.
Okej, dra av 20 000 från utgångspriset.
Vi kan väl prata om det på mitt kontor?
- Hej, Caitlin! Hur är det med dig? - Bra. Sutton är här.
- Vad bra. - Sätt på högtalaren.
Dåliga nyheter. Det blir ingen jul vid stranden i år.
- Varför inte? - För att vi har köpt en liten söt...
stuga i bergen!
Hallå? Jag hörde inte det där.
Okej, vi tar om det.
Ni får vänja er vid lite sämre mottagning dagar.
För vi har köpt en stuga i Banner Elk.
- Det blir Jul... - i bergen!
- En stuga i bergen? - Den kommer att bli så fin.
Vi måste bara fixa till den lite.
Vi är så glada. Vi hade tänkt berätta det när vi ses, men jag kunde inte bärga mig.
Jag måste berätta att rugbylaget tvingar mig att träna länge i år.
Jag är inte säker på att jag kan komma.
- Sutton... - Jag ska försöka.
Gör det du måste. Vi hoppas bara att vi kan ses.
Vi ses när vi ses.
- Skulle inte det här vara borta? - Jo.
Det är mer skit nu än när vi var här sist.
- Han har ju inte hämtat nåt. - Jag ringer mäklaren.
Den galna jäveln har bara lämnat allt.
Vad mycket skit.
- Hej, Kim, det är Ellen. - Hej, Ellen.
Han har inte packat nåt.
Hola, kompis!
Välkommen till mi casa. Det är spanska.
Du skulle varit ute för två dagar sen. Du och ditt bohag skulle varit borta nu.
Vi är de nya ägarna. Du måste flytta.
Vad menar du? Det är ju mitt hus. Det har det alltid varit.
Var är din flickvän?
Det är därför jag ringer. Bill och jag är här och Wes verkar inte ha flyttat alls.
Vi har köpt huset och du skulle ha varit ute för två dagar sen.
Du och dina... tillhörigheter ska inte vara här nu.
Vi är de nya ägarna. Du måste flytta... nu!
- Nu? - Ja, nu.
Herregud.
- Åh, Bucko. - Jag heter William.
William Bucko.
Jag tror inte du vet hur det fungerar här.
Det här är gränslandet. Lagarna är lite annorlunda... här.
Lyssna nu.
Jag ringer polisen. Det finns väl poliser här i gränslandet?
Jag tycker jag hör nåt.
- Ellen. - Hej!
Vad är det som händer?
- Välkommen till mitt hem, ma'am. - Okej.
Wes? Jag vet att det här är svårt för dig.
- Ibland får man en skruvad boll i livet. - Vad menar du?
Det är bara ett ordspråk.
Hon är en målvakt.
Jag är född här. Pappa föddes här.
Hans pappa högg ner träden här utanför.
- Det är sant. Han byggde huset. - Jag förstår.
- Jag tror inte du gör det. - Okej.
- Jag tror jag måste ringa polisen. - Jösses. Det var det du sa, Billy Bucko.
Ni verkar vara ett härligt par.
Jag tror vi kan lösa det här.
Vad är det exakt vi ska lösa, mi amour. - Det är franska.
Ser ni geväret där? Det där geväret.
Min farfar gav mig geväret.
Jag hade precis fyllt sex år.
Jag sköt min första 12-taggare med den.
Jag försåg hela familjen. De var så stolta över mig.
Jag vill att du ska ha det.
- Jag vill inte ha ditt gevär. - Inte? Tar du inte emot det?
Varför? Du tar ju allt annat som min familj jobbat för att bygga upp.
Är den inte fin nog åt dig?
Mamma björn kanske hade rätt.
Det här är kanske slutet.
Mamma björn berättar allt för mig.
Det finns inget kvar att leva för.
- Wes! - Lägg ifrån dig geväret.
Snälla.
- Vänta! - Tänker ni ge er av?
- Ge er av och kom aldrig tillbaka. - Gör det inte, mr Goines!
Snälla!
Sluta!
Polisen.
Händerna på ryggen.
Ta det lugnt.
Hej.
Vad håller du på med, Wes!
Få se vad du går för, snuten!
- Vad håller du på med, Wes? - Jag gör ingenting. Ingenting!
Jag skyddar bara det som är mitt.
Han och hon stövlade in i mitt hus, som om det skulle vara deras.
Det är deras hus, Wes. De har köpt det helt lagligt.
- De har papper på det. - Det betyder ingenting.
- Det betyder allt, Wes. - Siktade han på er med geväret?
- Inte direkt. - Wes, jag tar in dig för olaga intrång.
Ta det lugnt, grabben.
Jag gillar dig.
- Bli inte för hemmastadd, Bucko. - Kom igen, Wes.
Akta huvudet.
Nu drar vi.
Då var det löst. När ni kommer tillbaka är grejerna borta.
- Om det inte är det? - Kasta bort det. Elda upp det.
- Kan vi göra det? - Ja, allt som är kvarlämnat är ert.
- Han är inte lätt att tas med. - Han lyckas alltid skrämma skiten ur folk.
Men han har aldrig skadat nån.
- Hur ser hans bakgrund ut? - Han har vuxit upp i huset.
Hans familj har bott här i flera generationer.
- Han har nog ingen annanstans att ta vägen. - Varför är han...
Jag vet inte... Ensamstående mamma, isolerade här i bergen.
- Hurdan var hon? - Jag träffade henne för ett år sen.
Hon kom för att betala borgen för Wes, inte långt efter jag tog jobbet här.
Han dök upp på en hemmamatch med en nyligen dödad tvättbjörn.
- Jösses. - Varför fick han inte ärva huset?
- Jag vet inte. Folk är oberäkneliga. - Kommer han sluta nu?
Om han är smart. Ni kan ta mitt kort.
- Dyker han upp igen... ringer ni. - Okej.
Det här borde vara sista gången ni ser Wes Goines.
- Planerar ni att bosätta er i Banner Elk? - Nej, vi ska vara här på helger.
Vi bor nere vid havet.
Vad härligt. Stranden på morgonen och skidåkning på kvällen.
- Det är planen. - Välkomna till Banner Elkl i Black Balsam.
Jag tror ni kommer att uppskatta det, oavsett hur mycket tid ni är här.
Ni kanske borde byta låsen.
Jag börjar tro att det här var en dålig idé.
Det var inte den bästa starten.
Vill du verkligen att barnen ska komma hit? Tänk om han dyker upp.
Wes sitter inne. Kan du visa lite empati.
Tycker du inte jag har empati?
- Jag behandlar hundratals patienter. - Du bryr dig om dina patienter.
- Men inte folk i allmänhet, va? - Wes har förlorat sin mamma.
Även sitt hem. Han har förlorat allt och agerar på det. Han försöker hålla kvar det.
Hörde du inte hur han tilltalade sheriffen? Han visade ingen respekt alls.
- De sa ju att han är ofarlig. - Ändå bad de oss byta låsen.
- Jag vet att du hade en patient, som... - Försök inte leda in det på nåt annat.
Jag säger bara att utav 500 fall var en ett psyko.
Han var sjuk. Det borde ha upptäckts direkt. Hade jag gjort det...
Jag vet. Du kunde ha räddat grannens hund.
Det var bara början. Det fanns indikationer på att han kunde göra nåt mycket värre.
Jag förstår att han var galen. Han var en hundmördare.
Han var en sjuk hundmördare.
Utav 500 fall... en?
- Folk är galna. - Jag vet... men vi har ingen hund.
- Och vi har inte den mannen... - Men vi har en Wes.
Han försökte bara skrämma oss, Bill. Vi har det här huset.
Det kommer att ordna sig. Oroa dig inte.
- Vi kastar hans säng i morgon. - Vi lovade att han skulle få hämta sakerna.
Jag känner mig kränkt.
Låste du dörren?
Åh, herregud.
Herregud. Bill!
- Det är inte sant! - Jag fattar det inte.
Han har inte gjort ett skvatt. Allt går bort i dag.
- Jag tror inte vi kan göra det. - Vi har laglig rätt att göra det.
- Lämna ett meddelande. - Kim, det är Ellen.
Vi är vid huset och Wes grejer är fortfarande kvar.
Jag tror vi tar ditt erbjudande att komma hit och rensa... asap.
- Kommer du? - Ja.
Bergsluften gör att jag sovit bättre än på länge.
- Hur har du sovit? - Det är alldeles för tyst här.
Åh, herregud.
Jag... var uppe hela natten´. Jag har så mycket att tänka på.
Jag åker till stan och handlar. Vill du ha nåt?
Köp lite julkaffe. Vi måste ha det när barnen kommer.
Bill!
Du skrämde skiten ur mig.
- Var det inte kul? - Nej, det var det inte. Skål.
- Är vi klara med allt? - Ja, allt vi kan göra.
Det är sista kvällen innan jul...
Innan barnen kommer.
- Jag gillar det här stället. - Ja.
Men om jag ska vara ärlig känner jag mig blottad.
Ett dåligt ordval. Det känns som nån bevakar oss.
- Jag vet att det låter som paranoia. - Det är Wes som påverkar dig än.
Vet du vad jag ser när jag tittar ut...? Ingenting.
- Med den som är därute... - Det är ingen därute.
Jag kan skaka av mig känslan.
- Den där Wes... - Han finns inte här mer.
Ungarna är på väg hit och jag tycker vi ska fundera igenom det.
Hans grejer är borta sen flera veckor. Han har inte försökt kontakta oss...
- Sutton och vår lilla flicka är på väg hit. - Hon är ingen liten flicka.
Hon är min lilla flicka... Vår lilla flicka.
- Vi behöver ha lite distans till honom. - Vill du ställa in julen, herr Grinch?
- Nej. - Vi kom ju hit för att verkligen umgås.
- Lära känna våra barn igen. - Vi känner dem.
Vi packar och åker till havet, där det är varmt.
Julen handlar om att vara tillsammans, eller hur? Inte om var vi är tillsammans.
- Du menar verkligen det här, va? - Jag gillar inte det här. Inte ett dugg.
- Sättet han tittade på dig. - Jag önskar att du tittar på mig så där.
Jag skojar.
Okej... Vad vill du göra?
Vi ringer ungarna och ber dem möta oss på det fina lilla motellet på väg mot stan.
Ja, ja, det där motellet... Så det är vad det handlar om.
Hur tittade han på mig.
- Känn dig inte för behaglig. - Nej, han sa bekväm.
Bli inte för bekväm... Bucko.
Det var så han sa.
Jag vill fortfarande ha dig.
Bli inte för bekväm, Bucko.
Hej, Sutton, det är pappa.
Vi har lite problem med elen i stugan.
Vi tänkte flytta firandet till ett motell i stan. Ring mig. Tack.
Hej, Caitlin, det är pappa. Vi har problem med elen i stugan.
Vi tänkte flytta firandet in till stan. Ring mig när du kan. Tack.
Älskar dig.
- Åh, herregud! - Jag tänder en brasa.
Min ängel. Vad glad jag är att ni är här.
- Vilket otroligt ställe, farsan. - Det är färdigrenoverat till nästa jul.
- Jag hörde att ni hade elproblem. - Oroa dig inte.
Jag fixar det, farsan. Det är inget problem.
Du är ett geni, Sutton.
Så här har vi inte haft det sen vi var barn.
Farsan... håller ni på att gå igenom nån form av kris?
- På sätt och vis. - Vadå för kris?
Varför tar ni inte med era grejor och går upp och väljer rum. Försten väljer.
Dig eldgaffeln.
Vill du ha?
Visst. Tack.
Skål, farsan.
- Pappa tog med oss hit när vi var barn. - Då har jag visst rört till det för er.
- Jag menade inte så, mamma. - Ingen fara.
Det känns som jag knappt har pratat med er sen jag började college.
Ja, men skolan går ju före.
Jag hatar att familjen har glidit isär.
- Jag förstår vad du menar. - Ja...
Men det är väl bara normalt. Barn växer upp och får egna liv.
Det vore konstigt om allt var som det brukade. Livet går vidare.
Då kan din pappa sluta kalla dig för sin 'lilla flicka'.
Dra för gardinerna. Din pappa gillar inte att ha den öppna på natten.
- Sutton, hämta ängeln till toppen. - Visst.
- Hon blir lite mer sliten för varje år. - Vem blir inte det?
- Vad är grejen med den läskiga ekorren? - Va?
Där uppe.
- Jag trodde vi gjorde oss av med dem. - Fanns det fler?
Ja, det var några stycken. De tillhörde förra ägarna.
Vi har kycklingen på gång och lite julkaffe som ni kan hämta.
Ja, tack.
Jäklar!
Nej, jag behöver ingen förlängd garanti.
- Julgranen är jättefin, pappa. - Tack, raring.
Minns ni året när vi ställde upp granen men väntade med att dekorera den?
Samma historia varje år.
Sutton, du måste ha varit runt åtta. Du ville så gärna imponera på oss.
Du var fast besluten att själv dekorera granen.
Jag tror att du hängde upp varenda juldekoration som vi hade.
Och sen hittade vi dig under granen efter att den hade ramlat ned över dig.
- Den historien blir aldrig gammal. - Nog om det. Hur stor är marken?
Vill du se?
- Vad finns där inne? - Jag har inte hunnit se efter. Kom.
Han lämnade all möjlig skit kvar.
Killen du köpte stället av?
Jag köpte det inte av honom.
Mamman gick bort och...
Överlät hon inte stället till sin son? Kallhjärtat.
Ja, eller hur?
- Jisses! - Det där är inte läskigt alls.
- Var försiktig. - Ja.
Jäklar!
- Vad är det? - Jag vet inte. En skyltdocka?
Som typ en hemmagjord sexdocka?
Hur vet du... Jag vill inte veta.
- Vad tror du den är gjord av? - Jag vet inte. Papier-maché?
- Mamma! Vad hände? - Var försiktig.
Jag bara stod här och fick se det där.
Det är bara nån som försöker skrämmas.
- Är alla okej? - Hur hamnade den där?
- Den hängde inte sig själv. - Det är Wes Goins.
- Vem är Wes Goins? - Bill!
- Mamma och pappa, vem är Wes Goins? - Mannen som brukade bo här.
- Vad hände med honom? - Han hamnade i fängelse, eller försvann...
- Hans mor lät honom inte ärva huset. - Det är därför huset var så billigt.
Tror ni att han är kvar, eller kan den ha hängt där innan?
Den hängde säkert där utan att jag såg den.
Jag ser mig omkring. Ta med dig en ficklampa.
- Vad handlar det här om? - Vad menar du?
Han kan inte bara stanna här och skrämma folk.
- Har ni ringt polisen? - Sheriffen.
Han skulle försöka få honom häktad. Han skulle ringa oss.
Vad är det med dig? Du har varit frånvarande ända sen vi kom hit.
Det är ingen fara med mig.
Nej.
Pappa...
Jag blev inte uttagen till laget.
Och, ärligt talat försökte jag inte ens.
Jag tror inte jag vill det här längre.
Min nya bil gick sönder två gånger under de senaste två veckorna.
Döda henne inte.
Varför tittar hon på mig så?
God jul, Billy!
God jul.
- Du ser ut att behöva en kopp. - Tack.
- Hade du svårt att sova? - Ja, jag drömde en märklig dröm.
Det var mer som en mardröm. Det var den där skyltdockan vi hittade i ladan.
Såg du den också?
Det var ingen vanlig skyltdocka, den var annorlunda.
- Vad var det? - Ni nämnde inget om nån skyltdocka.
Det var bara nåt som nån hade ställt inne i ladan bakom huset.
Jag tänkte inte ens nämna det.
Den var gjord av papier-maché. Jag vet inte...
Det var nåt med den som verkade konstigt.
Om den hade nåt med Wes att göra så borde den kännas konstig.
Glöm det bara. Han har ju inte hört av sig på flera veckor.
Ja, du har säkert rätt.
Pappa, jag tror inte att jag vill göra det här längre.
När vi var små brukade pappa ta med oss på såna här resor.
Jag hatar att vi har glidit isär.
Tänker du sticka och aldrig komma tillbaka?
Pappa gav mig geväret. Tänker du dra och aldrig återvända?
- Toppen, fler överraskningar. - Ibland räcker det att ändra ett nummer...
Jag hämtar en grej.
- Jag har en ficklampa. - Okej.
Okej!
Herrejäv...
Gå, gå, gå.
Bill?
- Vad är det? - Mörkt!
Bill?
- Är det allt? - Ja, en massa dagböcker.
En del av dokumenten är jättegamla.
Det här ser ut som en lagfart.
För marken, eller nåt. Det står Goins på den. Hans familj har ägd marken länge.
- Vem tror du att han är? - Jag vet inte. Jag gillar inte det här.
Familjen Goins har några lösa grenar i släktträdet.
Jag slänger skräpet.
Förlåt, sir.
- Förlåt mig. - Det var en rejäl snyting.
Jag ber också om ursäkt. Det var inte meningen att smyga mig på.
Jag såg att du stod här. Du måste ha råkat komma in på mina ägor.
- Går det bra? - Det ordnar sig säkert.
Du borde vara försiktig med den där. Vet du vad jag hörde häromdagen?
Jag hörde att risken att hamna i bråk är större om man är beväpnad.
Visst är det galet? Jag hörde det.
- Jag måste gå tillbaka. - Ja, tillbaka till familjen.
Och din styvmamma och pappa, eller nåt liknande.
- Hur visste du...? - Styvmamma? Jisses, jag hade rätt!
Jag gissade bara. Det är så vanligt nu för tiden. Men hon är ändå din mamma.
Ja. Jag måste gå.
Ta hand om henne. Mammor är speciella.
De är ljuset i en väldigt mörk värld.
Bli inte för bekväm där uppe på bergskammen.
Ursäkta, sir.
Var skyltdockan?
- Din syster har varit borta länge. - Jag har inte sett henne.
Var har du varit? Varför sa du inte vart du skulle?
Jag tog en promenad, men jag tror att jag gick bort mig.
- Är du okej? - Du kunde ha gått vilse.
Jag var ute hörde jag en gren knaka, när jag vände runt såg jag en snubbe.
- Vad för snubbe? - En jägare som sa att det var hans mark.
Han sa att jag inte kunde vara säker och att jag inte skulle bli för bekväm.
- Vad märkligt. - Ja. Jag går och byter om.
- Jag klär om. - Var är din pappa?
- Jag tittar där ute. - Gå inte för långt!
Märkligt.
Pappa? Pappa, är du här ute?
Pappa?
Mamma vill att du kommer. Hon verkade upprörd.
- Caitlin råkade på nån snubbe. - Vad för snubbe?
Mamma! Tvättar du mina lakan? Någon har ställt in ekorren hos mig igen.
- Är du oskadd? - Ja.
Vi måste sticka härifrån. Packa ihop så åker vi om 30 minuter.
Nu! Skynda er.
Vi åker om 30 minuter. Sätt fart.
Vi åker bara. Den här killen leker med oss, och jag har inte lust med sånt.
- Har du bilnyckeln? - Nej!
Skit också! En av slangarna måste ha frusit i natt.
Ni får klämma in er i vår bil. Vi glömde bilnyckeln i köket.
- Ta det lugnt. - Varsågod.
Åh, gud!
- Vad? - Den här funkar inte heller. Den är död.
- Har du laddat den? - Ja, det gjorde jag. Den är fulladdad!
Glöm hur det kunde hända. Vad ska vi göra?
Vi ringer AAA så löser de det snabbt. Vi går inomhus så länge.
Okej, då så.
Den sista. 'Till Caitlin från Tomten.'
Mamma? Airpods?
Det var ju precis vad jag önskade mig. Tack så hemskt mycket!
Det ser ut att vara nyaste versionen. Du får låna dem om du vill.
Det här är William Roth. Jag ringde för flera timmar sen om mina två bilar.
Vi skickade en bil upp dit, men de fick höra att de inte behövdes längre.
Jag vet inte vem din förare talade med, men det stämmer inte.
- Vem pratade han med? - Jag vet inte. Jag är bara kundtjänst.
- Hur som helst, kan du skicka hit dem nu? - Befinner ni er på Goins ägor?
Det var de förra ägarna, ja. Var snälla och skynda er. Tack.
- Vill ni ha lite julkaffe? - Jag tar en kopp.
- Sutton? - Ja.
Jag går och kollar bilen.
Jag börjar tröttna på att bara sitta här och inte göra nåt.
- Jag vet. - Jag joggar bort till bensinmacken.
Jag hittar en ny slang, eller något eller någon som kan fixa bilen.
Den ligger 8 kilometer härifrån. Det är mörkt ute.
- Vänta till i morgon. - Det är 40 minuter dit, 40 tillbaka.
Vi behöver starta åtminstone en av bilarna.
- Ta med en ficklampa. - Jag har en. Jag ringer från macken.
Okej.
Nej. Du hade ändå usla kort...
Det här var ingen slump. Nån hade klippt av kablar i min bil.
Var är alla?
- Vi ger oss av härifrån. Vi går. - Jag tycker inte vi ska gå ute i mörkret.
Allvarligt? Tror du fortfarande att det är ett sammanträffande?
Båda våra bilar har mixtrats med. AAA har försvunnit.
Någon kör iväg dem härifrån. Och Caitlin såg honom på sin promenad.
- Jag vet. - Wes har strandsatt oss här.
Jag tror vi måste lugna ner oss och tänka igenom...
- Han är kapabel till vad som helst. - Pappa.
- Mamma? - Vad försöker du säga?
- Förlåt! - Mamma, pappa...
Sutton är ju där ute.
- Jag kollar strömbrytaren. - Jag kollar mätaren.
Jag ringer sheriffen.
Åh, nej! Åh, gud!
Wes!
- Hittade du numret till sheriffen? - Nej. Vad hände med strömbrytaren?
- Den fungerar inte. - Försökte du med huvudströmbrytaren?
Vi måste ge oss iväg härifrån nu. Hitta något ni kan använda som vapen.
Nej.
Caitlin!
Lås dörrarna och fönstren.
Sutton är där ute. Han har ingen aning om vad som händer.
Han har säkert ingen täckning.
- Larmcentralen. - En man är utanför. Vi behöver er hjälp.
Enligt gps:en är ni nära Black Balsam. Jag kopplar till den lokala sheriffen.
- Vi har ingen utryckningstjänst. - Den lokala sheriffen...
Jag lyckas inte få tag på nån där. Jag kan försöka få tag på delstatspolisen.
- De ringer delstatspolisen. - Vi har inte tid!
Ni stannar kvar här tills vi får tag på hjälp.
- Är det den bästa idén? - Nej!
- Det måste finnas ett bättre sätt. - Jag är öppen för förslag.
- Frun? - Ja? Det måste finnas ett sätt.
- Öppna absolut inte dörren. - Snälla, var försiktig.
Håll dörren stängd.
- Jag älskar er båda två. - Pappa?
- Frun? Är det ni igen? - Ja!
Frun? Vi har pratat med sheriffen och han är på väg till er. Lägg inte på.
Ja!
Nej... Nej, nej, nej! Sutton! Sutton!
Åh, gud! Nej! Sutton! Sutton!
Gode gud, snälla!
- Jag hatar att familjen glidit isär. - Ja, gå tillbaka till familjen.
Du är ljuset i en väldigt mörk värld.
Jag älskar er båda två.
- Jag är snart tillbaka. - Va? Vänta...
Gör inte så igen! Stanna här.
Gode gud! Kom igen!
Kom igen, kom igen.
Herregud!
Sheriffen?
Jag är på andra sidan berget, men jag är på väg.
- Det borde inte dröja mer är 45 min. - Skynda dig. Bill och Sutton är borta.
Mamma, kom och titta här. Allt det här handlar om försvunna personer.
- Jag har redan sett dem. - Allt hänger ihop.
Jag tror att Wes gjorde det här. Där är han.
Gode gud! Det här är flickan jag såg första gången vi var här.
Jag tror att pappa hade rätt.
- Han jagar oss. - Han är här.
- Sheriff Benson. - Det här är Caitlin Roth.
- Vi hittade tidningsurklipp av Wes. - Jag har lite svårt att höra...
Hallå? Jag sa att vi hittade tidningsurklipp om Wes...
Jäklar!
Vad ska vi ta oss till?
Nej, pappa! Nej!
- Vi borde inte ha lämnat pappa. - Vi skulle inte ha stannat.
Hitta nåt som vi kan använda som vapen.
Kom, kom.
- Spring. - Nej! Nej!
- Jag vägrar. - Han har redan fångat mig.
Det finns ingen anledning till att han tar dig också. Låt inte den jäveln vinna.
- Spring. - Jag älskar dig.
Caitlin! Det där var kallt.
Jag och min mamma kom inte alltid överens.
Men hon skulle aldrig göra så mot mig.
Öppna den!
Nu har jag fått nog av era påhitt.
Ni kommer in i mitt liv, mitt hem...
Era namn kanske står på pappren nere i tingshuset.
Men huset har tillhört min familj i generationer.
- Vårt blod sitter i väggarna. - Dra åt helvete!
- Mamma tycker inte om er. - Din mamma är död, Wes.
- Det är hon inte alls. - Wesley Goins.
- Din jävel. - Nej!
- Förlåt... - Jisses!
Jag börjar gilla den här familjen. Ni kommer att trivas i min familj.
Vi är inte heller särskilt traditionsenliga.
Nej! Nej, Wes!
Nej! Nej!
Nej! Du är ett monster.
Det är sheriffen!
Enhet 23 här. Skicka alla enheter till den här adressen.
Efterlys Wesley Goins.
Jag är hemskt ledsen.
Lystring. Vi söker en person misstänkt för flera mord.
Vit man, runt 178 cm, 40 år.
Det är Wes Goins.
Alla enheter stannar kvar på den här linjen.
Bli inte för bekväm, mamma.
Jag ville ju inte flytta härifrån.
Förlåt mig.
Översättning: Mika Wainonen ORDIOVISION GROUP 2022