‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"הפסיקי לבכות, זה מסימני הזמן‬
‫ברוכים הבאים למופע האחרון‬
‫אני מקווה שבאת במיטב מחלצותייך…"‬
‫חומד, רוצה לאכול?‬
‫אתה אוכל כבר.‬
‫איפה אחיך?‬
‫סקיטלס, הגיע הזמן לארוחת ערב.‬
‫סקיטלס!‬
‫לאן הלכת?‬
‫סקיטלס!‬
‫איפה אתה?‬
‫טיפסת על אחד העצים?‬
‫אחיך אכל כבר ארוחת ערב.‬
‫מה…?‬
‫זה היה מוזר.‬
‫- שבוע לאחר מכן -‬
‫אופס, לא קאנטרי.‬
‫לא קאנטרי.‬
‫לעזאזל.‬
‫אבל זה יותר טוב.‬
‫"האם נלמד אי פעם? היינו כאן בעבר‬
‫זה מה שאנחנו מכירים‬
‫הפסיקי לבכות, חומד, זה מסימני הזמן…"‬
‫שלושה ירוקים ברצף. זה יום המזל שלי.‬
‫תפסיקי לדבר בטלפון!‬
‫את לא עד כדי כך מעניינת!‬
‫תודה, גבר.‬
‫היי.‬
‫היי, בוב.‬ ‫-נראית טוב.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫קדימה.‬
‫היי, אמאלי.‬ ‫-היי, אמאלי.‬
‫אין לי זמן לברכות ופטפוטים.‬
‫קוני, ג'נה, צאו, בבקשה.‬
‫קדימה, לכו.‬
‫החוצה.‬
‫תתחפפו מכאן. בכבוד.‬ ‫-זה לא יפה.‬
‫טוב, אני צריכה להגיד לכם משהו‬ ‫וזה חשוב לאללה.‬
‫לא אומרים "לאללה" יותר.‬
‫כן אומרים, טום. כל הזמן.‬
‫אני לא בטוח בכך, אמאלי.‬
‫כמו שהרוב לא מוסיפים אות לשם שלהם‬ ‫רק כדי להיראות מעניינים.‬
‫זה מבוסס על סרט צרפתי‬ ‫על אישה צרפתייה בשם אמאלי‬
‫שעושה פוני קצר, אז אם לא שמעת עליו…‬
‫הוא טוב?‬
‫האמת שלא צפיתי בו אבל שמעתי שהוא מדהים.‬
‫זה לא העניין, בכל מקרה.‬
‫אני מנסה לספר שראיתי משהו מטורף אמש.‬
‫ואני רק רוצה להיות פתוחה וכנה,‬
‫ולהקדים ולומר שכן,‬ ‫הסנפתי קוקאין פעמיים בשבוע האחרון,‬
‫אבל לא הסנפתי כלום‬ ‫לפני האירוע שאני עומדת לתאר.‬
‫אלוהים.‬ ‫-ובטעות נתתי לעצמי סם אונס אתמול.‬
‫אבל לא בטוח שזה רלוונטי.‬
‫איך עושים דבר כזה בטעות?‬
‫זה הרבה יותר קל משנדמה.‬ ‫הייתי במסעדה, עסוקה בענייניי.‬
‫ישבתי על הבר‬ ‫וצפיתי בפיד הפנדות מסין שאני אוהבת.‬
‫ראיתי בחור אחד שהביט בי‬ ‫והבנתי שאני מוצאת חן בעיניו.‬
‫הוצאתי סוכריית מנתה והכנסתי לפה.‬ ‫זו לא הייתה סוכריה‬
‫אלא חוסם בטא.‬ ‫הורדתי אותו עם ארבע עד שש טקילות‬
‫ואז ניסיתי להזמין אוכל‬ ‫כדי לייצב את הספינה.‬
‫במסעדה הזאת לא מגישים אוכל.‬
‫היית בבר?‬ ‫-כן.‬
‫אז הייתי במסעדה, שהיא בעצם בר,‬
‫וקלטתי, "אלוהים, לא לקחתי את התיק.‬ ‫השארתי אותו בעבודה".‬
‫אני עוצרת לרגע כדי להישאר ישרה.‬
‫הסנפתי קוקאין שלוש פעמים בשבוע שעבר.‬
‫טוב, את צריכה להגיע לעניין.‬ ‫וגם, תגידי את האמת בפעם הראשונה.‬
‫אז תקשיב. אולי אתה תגיד לפנים שלך‬
‫להגיד לפנים שלך את האמת, או תגיד לשפם הזה‬
‫לומר את האמת לשאר הפנים שלך.‬
‫סליחה, השפם שלי, שאין לו פה,‬
‫שנמצא מעל הפה שלי, יגיד לפנים שלי את האמת?‬
‫מה הקטע?‬ ‫-קבל צריבה.‬
‫זו צריבה?‬
‫אני רואה אדמה חרוכה, אז…‬ ‫-באמת? כי אני חש בנוח.‬
‫זאת הייתה צריבה לא רעה. אני נותנת לה שש.‬
‫תודה. תודה רבה.‬ ‫בכל מקרה, תשתקו. זה לא חשוב.‬
‫חזרתי לכאן, לעבודה,‬
‫מאוחר בלילה כדי לקחת את התיק שלי.‬
‫קלארק ישב ליד השולחן שלו, כמו תמיד,‬
‫רק שהוא זהר.‬
‫זהר? מה זאת אומרת "זהר"?‬
‫זהר. הוא ממש זהר, פשוט כך.‬
‫כאילו, מבפנים.‬
‫מין אור חזק ומרגיע.‬
‫קלארק זהר.‬
‫חוסם בטא אחד בלבד?‬
‫חבר'ה, הוא זהר, בסדר?‬
‫כמו חרק קטן‬ ‫או אחד מיצורי המצולות האלו שזוהרים.‬
‫ונדי, את יודעת על מה אני מדברת.‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫כי… הדיונונים הגדולים,‬ ‫שהם לא ממש דיונונים, אבל הם זוהרים.‬
‫אני מניחה שיש כאלו באוסטרליה.‬
‫אני לא יודעת כי אני לא מאוסטרליה.‬ ‫אני מניו זילנד.‬
‫כבר אמרתי לך כמה פעמים.‬
‫טוב, זה שנוי במחלוקת כי אני לא מאמין.‬
‫אמרת לנו שסיממת את עצמך.‬
‫לא נהגת אחר כך, נכון?‬
‫לא, אבל רכבתי לכאן על התלת-אופן שלי.‬
‫אמאלי, לא.‬ ‫-אל תעשי את זה.‬
‫למען ביטחונך, למען כולם.‬
‫למען כולם. כמו שמוסין אמר.‬
‫אסור לך לנהוג ככה.‬ ‫-ונדי צודקת.‬
‫תודה.‬
‫בסדר, אומר זאת בישירות.‬
‫הסיפור שלך הוא המבורגר כלום גדול,‬
‫על לחמניית כלום, בתוספת כלום‬
‫וכוס גבוהה‬
‫של משקה כלשהו.‬
‫אתה ערימת חרא, טום.‬
‫תקשיבו, קלארק חבר שלנו והוא הכי מתוק שיש.‬
‫לא נעים לי לדבר עליו ככה.‬
‫זה לא חשוב כי זה לא נכון.‬ ‫-זה כן נכון.‬
‫אם את רוצה שנאמין במשהו מטורף כזה,‬ ‫את צריכה להוכיח.‬
‫איך אני אמורה להוכיח את זה, טום?‬
‫לא יודע. תשאלי אותו אם הוא זוהר.‬
‫אני לא יכולה פשוט לשאול. מה אם אבהיל אותו‬
‫והוא ירד למחתרת, או יסתתר?‬
‫יסתתר? איפה? יודעת מה, אני אשאל אותו.‬
‫אתה לא.‬ ‫-אני אשאל.‬
‫לא, אתה לא, טום. אני אחסל אותך בכוח.‬
‫אתה מבין אותי?‬ ‫-כן.‬
‫תביט בי.‬ ‫-כן. הבנתי!‬
‫תביט בי יותר!‬ ‫-יותר? כן, טוב.‬
‫קלארק עשוי להיות הססקואץ' שלי.‬
‫בסדר? וזה יהפוך אותי לאינדיאנה ג'ונס.‬
‫וזאת בטח ההזדמנות היחידה שתהיה לי אז…‬
‫אני לא יודעת איך או למה הוא זהר,‬ ‫אבל אני יודעת שהוא זהר, בסדר?‬
‫אולי הוא חייזר. אולי הוא גדל ליד…‬
‫רשת חשמל.‬ ‫-רשת חשמל. תודה.‬
‫אולי זה תנ"כי.‬ ‫לא יודעת, ססקואץ' מופיע בתנ"ך?‬
‫אני לא יודע. אני מוסלמי.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-היי!‬
‫מה נשמע?‬
‫טוב, אנרגיה רגועה יותר היום.‬
‫עשיתי משהו מוזר? הכנסתי אנרגיה מוזרה?‬
‫לא, אתה בסדר גמור.‬
‫טוב, מגניב. זה…‬
‫הפתעה הפוכה כי זה לא יום ההולדת שלך!‬
‫אני לא חושבת שמה שאת אומרת נכון‬
‫או שזה קרה באמת, טוב?‬
‫לא כי את שקרנית. זאת לא הכוונה שלי.‬
‫העניין הוא שאת משתמשת הרבה בסמי פנאי.‬
‫זוכרת איך בשנה שעברה‬
‫בלעת שלושה כדורי שינה בצוהריים‬ ‫כי כאב לך הראש‬
‫וחשבת שראית שונר בשירותים?‬
‫כן, ולהגנתי, חשבתי שאני לוקחת משכך כאבים.‬
‫אז אי אפשר להשוות בין האופיואידים.‬
‫ואני עדיין חושבת‬ ‫שראיתי פרווה כלשהי בתא השני.‬
‫את צריכה להפסיק לקחת סמים, בסדר?‬ ‫וקלארק לא זוהר.‬
‫מה קורה עם קלארק?‬
‫לא קורה דבר עם קלארק.‬
‫טום, תפסיק לצותת לשיחות הפרטיות שלי‬
‫או שאגלח את השפם שלך‬ ‫ואעביר אותו למקום אחר.‬
‫זה אפילו לא איום טוב.‬ ‫-זה איום מעולה.‬
‫בסדר, אני לא אוהב לנצל את מעמדי‬ ‫אבל אל תאיימו זה על זה במשרד.‬
‫הוא לא מאיים עליי, פריזבי,‬ ‫אני מאיימת עליו.‬
‫בחלומות שלה.‬
‫בסדר, אשמח אם תפסיקו לקרוא לי פריזבי.‬
‫אבל זה השם שלך.‬ ‫-זה לא שמי.‬
‫למעשה, אין שם כזה. אין בכדור הארץ אף אחד‬ ‫שקוראים לו פריזבי. מספיק עם פריזבי.‬
‫זה השם שלך כאן.‬ ‫אני חייבת לקרוא לך פריזבי כי אתה נראה‬
‫בדיוק כמו כל שאר הגברים הלבנים שלובשים…‬
‫איך קוראים למכנסיים עם כל הכיסים?‬
‫מכנסי דגמ"ח.‬ ‫-מכנסי דגמ"ח.‬
‫וסנדלי "טבע",‬
‫וחולצות פשתן של טומי בהאמה,‬
‫ומשליכים צלחת מעופפת במדשאות ציבוריות.‬
‫פריזבי גולף?‬
‫כן, פריזבי גולף.‬ ‫לכן קוראים לזה כך. פריזבי גולף.‬
‫אז בגלל זה אני צריכה לקרוא לך פריזבי.‬ ‫בגלל זה.‬
‫אז שמור על עצמך. זה הכל.‬
‫בסדר, תזכורת מהירה.‬
‫אני הממונה הישיר שלכם,‬ ‫ואני צריך שתתחילו להשקיע…‬
‫תגידי לי שזה לא אלכוהול.‬
‫אולי כן, אולי לא.‬
‫בואו… נעשה מה שאנחנו…‬ ‫בואו נעבוד. עבודה טובה.‬
‫פריזבי.‬ ‫-מה נשמע, קלארק?‬
‫הוא בתנועה.‬
‫תצטרך את זה.‬
‫הכול בסדר, חבר'ה?‬ ‫-כן, נכון?‬
‫כן, טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬
‫אוקיי.‬
‫אל תביני לא נכון.‬ ‫אני אומר את זה מתוך חיבה עמוקה,‬
‫אבל את מתנהגת מטורף מהרגיל וזה מטורף מאוד.‬
‫פוגע בי מאוד שאתה לא מאמין לי, מוסין.‬
‫אני לא יכול. זה משוגע מדי.‬
‫זוכרת איך בקיץ שעבר שתית הרבה אדרל‬
‫ומרגריטות וחשבת שפגשת את אוליבר טוויסט?‬
‫לא.‬
‫כל המטרה בלקחת אותם היא כדי לא לזכור.‬
‫הגיוני. אבל אם את רוצה להוכיח שקלארק זוהר,‬
‫את צריכה לגרום לו לזהור שוב.‬ ‫להוציא את זה ממנו איכשהו.‬
‫אי אפשר פשוט לגרום לאנשים לזהור.‬ ‫-כי אנשים לא זוהרים, אם.‬
‫מה?‬ ‫-אם.‬
‫אני לא אוהב שאתה מקצר את השם שלי.‬ ‫זה מוזר.‬
‫הנה הוא.‬
‫אל תגיד כלום.‬
‫היי.‬ ‫-היי!‬
‫מוסין, מה שלומך?‬ ‫-טוב. מה קורה?‬
‫מכין עותקים. כמו שעשו פעם.‬ ‫-כן.‬
‫אתה צריך להכין עותקים, או את המכונה?‬
‫לא, אני בסדר.‬ ‫-הכול טוב?‬
‫כן, אוהב את זה.‬
‫מה הקטע, מוסין?‬
‫נראה לי שזה טדרבול‬ ‫אבל זה הכדור (גם אשך) היחיד של טום.‬
‫אתה חייב להפסיק לערוג לה, קלארק.‬
‫אני לא חושב שאני עורג.‬ ‫-כן, אתה עורג.‬
‫אלוהים. אבל תראי אותה.‬
‫קלארק.‬ ‫-מה?‬
‫הייתה לך הזדמנות ופספסת אותה. פישלת.‬
‫נכון.‬ ‫-היית צריך להתחיל איתה לפני שנים.‬
‫אני יודע.‬
‫אני לא מפסיק לחשוב על הלילה ההוא.‬
‫תנעצו בי מזלג (שבע). אני סיימתי.‬
‫להתראות, פריזבי. לילה טוב.‬ ‫-נתראה.‬
‫לא הייתי מהססת לנעוץ בו מזלג.‬
‫נשארנו רק שנינו.‬
‫שיהיה לך ערב מקסים.‬
‫תקשיב, קלארק, אנחנו לא יכולים‬ ‫לחזור לסיפור הזה שוב, בסדר?‬
‫לא חשבתי לעבור על כל הסיפור.‬
‫כן חשבת.‬ ‫-כן, זה נכון.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אלוהים, רגע. אל תזוז.‬
‫פריזבי.‬
‫תפסיק להתעסק עם הווילון.‬
‫בסדר.‬
‫היי, גבר.‬ ‫-היי. תשמע, טום,‬
‫אולי נוכל לא לדבר עכשיו.‬
‫כי אני בעיקר מנסה להעמיד פנים‬ ‫שאין בחיים שלי רגעים כאלו.‬
‫ואני רוצה לא לחלוק אותם עם אף אחד.‬
‫אפילו לא איתך, טום.‬
‫אני יודע למה אתה מתכוון אבל אנשים‬ ‫עושים קקי. אנחנו צריכים לקבל את זה.‬
‫יש בזה משהו ואני מניח שאנחנו מדברים עכשיו,‬
‫אז בוא נגיע לעניין כדי לעבור אותו, טוב?‬
‫מה קורה?‬
‫טוב, זאת השאלה, נכון?‬
‫אני צריך שתיישב ויכוח.‬
‫מישהו מסתובב ומפיץ שטויות ש…‬
‫לא יודע, שאולי אתה זוהר?‬
‫מה? זוהר? מה זאת אומרת?‬
‫זוהר. אתה יודע, כמו לזהור.‬
‫אז מה נכון?‬
‫האם אתה זוהר או לא‬
‫באור כתום-צהוב שבוקע מבפנים?‬
‫מי אומר את זה?‬
‫אני חושש שאני לא יכול לחשוף את המקור שלי.‬
‫למה?‬ ‫-כי אני מפחד ממנה נורא.‬
‫והיא תתעצבן עליי.‬
‫אז אל תספר לה כי אני לא רוצה‬ ‫שהיא תדע שהיא תקועה לי בראש.‬
‫אני לא יכול לספר לה, טום,‬ ‫כי אני לא יודע על מי אתה מדבר.‬
‫אנחנו סוטים מהנושא. אתה זוהר או לא?‬
‫לא, למיטב ידיעתי.‬ ‫-בום! רואה?‬
‫ידעתי. זו שאלה מגוחכת. אף אחד לא זוהר.‬
‫הוקל לי.‬
‫ועצה קטנה?‬
‫אל תתעכב שם יותר מדי, גבר. פשוט… לך על זה.‬
‫בוא לא נעשה את זה שוב לעולם.‬ ‫תודה! להתראות!‬
‫היי!‬
‫היי, קלארק.‬
‫אתה מנשנש מתוך קופסת חסה קטנה ועצובה?‬
‫לא יודע, יש פה כמה דברים נחמדים‬ ‫כמו קרוטון. אני חושב שהיה צימוק.‬
‫צימוק אחד.‬
‫כן, הוא לא שרד הרבה זמן. מצאתי אותו.‬
‫אז איך אתה מרגיש, קלארק?‬
‫אתה מרגיש בסדר?‬
‫מוזר שאת אומרת את זה.‬ ‫כולם אמרו את זה היום.‬
‫טום שאל אותי בשירותים אם אני זוהר.‬
‫מה? המזדיין הזה.‬
‫מה?‬ ‫-הזכרת את טום ו…‬
‫אם אני חושבת על טום,‬ ‫אני חושבת, "הוא כזה מזדיין".‬
‫אני חושב שהוא טיפוס של יהלום גולמי,‬
‫אבל מוזר שכולם שאלו את זה היום.‬
‫אני תוהה… באמת הרגשתי לא משהו.‬
‫אתה יודע, רק בגלל שהעלית את זה, אני…‬
‫רציתי להגיד שנכנסתי‬ ‫מאוחר קצת לפני כמה לילות‬
‫למשרד, ו…‬
‫באמת נראית שונה.‬
‫איך שונה?‬
‫הייתי אומרת… קל יותר (גם מואר)‬
‫יהיה אולי…‬
‫קל יותר יהיה…‬
‫זה קרה כשהתעלפת על התלת-אופן שלך?‬ ‫-כן. אז.‬
‫אלוהים.‬
‫אמאלי?‬
‫בכל מקרה, אני שמח שנכנסת לחדר המנוחה.‬
‫כי רציתי לדבר איתך על משהו.‬
‫את שומעת את הארי סטיילס שר עכשיו?‬ ‫כי אני שומע אותו.‬
‫כן, כי משמיעים אותי. כמובן שאני שומעת.‬ ‫-איך משמיעים אותו?‬
‫טום בטח מתעסק עם אלכסה הטיפשה שלו.‬
‫אבל אלכסה אמורה להשמיע‬ ‫את מה שמבקשים ממנה, לא?‬
‫כן, אבל טום תכנת אותה, אז אלוהים יודע.‬
‫אלכסה, עצרי.‬
‫-אלכסה, עצרי.‬
‫טום תכנת אותה בטח להגיב לשם אחר או משהו.‬
‫לא ידעתי שאפשר. למה שיעשה את זה?‬
‫כי טום אידיוט.‬ ‫-לכי לעזאזל, אמאלי.‬
‫תפסיק לצותת לשיחות של אחרים, שמוק!‬
‫אשמח אם תפסיקו לקלל זה את זה.‬
‫פריזבי, תביט ישירות בטום‬ ‫ותגיד לו ללכת לעזאזל.‬
‫לא, לא אעשה את זה.‬
‫כן. אל תלך!‬
‫אני מאחר לשיחת תקציב.‬
‫זה שקר. זה לא נכון!‬
‫אלוהים, הוא רץ כמו פעוט ענקי.‬ ‫למה הוא לא מזיז את הידיים?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תקשיבי, זה לא זמן טוב כנראה, אבל רציתי רק…‬
‫אני לא שומעת מה אתה אומר.‬
‫ניסיתי לדבר בשקט כי אנשים אחרים שמעו‬ ‫ואלכסה מקשיבה.‬
‫כפתור עוצמת הצליל שלך פנימי. לא שמעו.‬
‫הבנתי. זה עניין אישי יותר.‬
‫תהיתי אם תרצי לצאת מתישהו.‬
‫אבל איתי?‬
‫אני שואל כי אני חושב שאת ממש נחמדה,‬ ‫ואת מקסימה,‬
‫ואת נועזת מאוד.‬
‫וגם, באופן שאינו הטרדה‬
‫במקום העבודה, רציתי להגיד‬ ‫שאני חושב שאת לא מכוערת.‬
‫באופן מושך.‬
‫זה לא העניין.‬
‫בעצם אמרת שאני בחור.‬
‫ובחור מכוער.‬
‫בואי נדמיין שאני טוב יותר בזה.‬
‫נוכל להעמיד פנים שאני בראד פיט?‬ ‫אני לא מכיר אותו.‬
‫אקרא לו בראדלי פיט.‬ ‫נוכל להעמיד פנים שאני בראדלי פיט,‬
‫שעושה את זה כמו שהוא עושה?‬ ‫כלומר, בראדלי פיט בתוך הגוף שלי?‬
‫זה… בסדר.‬
‫לא.‬ ‫-זה מראה שונה.‬
‫הוא לא… כן, הוא לא שם, ו…‬
‫בואי נתחיל מהתחלה.‬
‫אני מרגיש שאם אמשיך לדבר,‬ ‫אוכל להוציא את עצמי מהבוץ.‬
‫אני לא חושבת יש כל העולם‬ ‫את חפירה שיכולה לתת מענה‬
‫לבוץ שאתה צריך לצאת ממנו.‬
‫זה גורם לי לחשוב, זה מעלה בדעתי‬
‫מטאור שקט ששועט לעבר כדור הארץ.‬
‫ואתה יודע שהוא יפגע. זה ודאי. המוות מגיע.‬
‫אבל זה יקרה רק בעוד 18 חודשים,‬
‫אז העינוי נמשך עוד ועוד,‬
‫לנצח כמעט, זאת התחושה.‬
‫זה מה שעולה בדעתי.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫אז, בשבע הערב?‬
‫מה? את רוצה ללכת?‬
‫כן, נשמע כיף.‬
‫מגניב!‬
‫קלארק החצוף. אני לא מאמינה‬ ‫שהוא הזמין אותך לצאת סוף סוף.‬
‫אף אחד לא מאמין שראיתי אותו זוהר,‬ ‫אבל אני כן ואני אשיג תשובות.‬
‫ויש לו גם תחת נהדר.‬
‫באמת?‬ ‫-ואו! בואו נרגיע קצת.‬
‫את מדברת על ישבן.‬
‫וזו מילה לא הולמת לשימוש במקום העבודה.‬
‫אני לא אמרתי ישבן, אתה אמרת. הגבת מוזר.‬
‫את...‬ ‫-אמרת כבר לטום ללכת לעזאזל?‬
‫אם אסור להגיד "תחת" אסור גם לקלל, אז לא.‬
‫אתה יכול להגיד לישבן של טום ללכת לעזאזל?‬
‫פריזבי?‬ ‫-את יודעת מה? אני…‬
‫אני לא שומע אותך כי אני רחוק מדי…‬
‫אוי, לא!‬
‫זה בסדר.‬ ‫יש לי כף רגל שמוטה בגלל גיד פגום בירך.‬
‫אני עושה פיזיותרפיה, אז זה בסדר.‬
‫אתה בסדר, פריזבי?‬
‫זה כנראה לא בגלל זה.‬ ‫אני חושב שזאת רצועת הברך.‬
‫לא, זאת כף הרגל שלי.‬
‫היא מתכווצת!‬
‫אלוהים!‬
‫מה את מתכננת ללבוש?‬
‫אנסה שביל באמצע.‬ ‫-חמוד. אני אוהבת את זה.‬
‫אנחנו בסדר!‬
‫- מלון שרווד -‬
‫אני עדיין לא מאמינה שאתה לא שותה בכלל.‬
‫גם אני לא.‬
‫זו תגובה מוזרה. אני מצטער.‬
‫זה היה לא הגיוני. אני פשוט לחוץ קצת.‬
‫בכל מקרה, רציתי להקדים ולומר, אם זה בסדר,‬
‫למקרה שבשלב מסוים תרצי להימלט או משהו,‬
‫שאני מעריך את העובדה שהסכמת לצאת איתי.‬
‫אני יודע שזו לא טובה, אבל אני ממש שמח‬
‫שהסכמת ושאנחנו כאן.‬
‫אני אוהבת שאתה אומר דברים‬ ‫שאמורים להביך אותך, אבל זה לא.‬
‫תודה. אני… את יודעת…‬
‫אני חושב שאני פשוט אומר מה שעולה בדעתי.‬
‫אולי זה בגלל שאני גרוע בזה.‬
‫לא, הקטע שלך הוא שאתה גרוע בזה.‬
‫תודה. אקח את זה. תודה.‬
‫ומי יודע? כלומר, אולי עשית לנו טובה.‬
‫אולי אם היית מזמין אותי לצאת אז‬ ‫והיינו יוצאים,‬
‫זה היה יכול להיגמר נורא.‬ ‫אולי היו רוצחים אותנו,‬
‫או דוקרים אותנו, או מטביעים,‬ ‫קושרים, חוסמים את הפה,‬
‫תוקפים, משליכים לאגם, אונסים.‬
‫אז אולי שינית את גורלנו לטובה.‬
‫אז תודה לך, אני מניחה.‬
‫טוב, אני שמח שזה לא קרה, ושאנחנו כאן הערב.‬
‫היי. יש לכם שאלות? או שאתם מוכנים להזמין?‬
‫אני רוצה טרטר טונה,‬
‫ועוד שלוש משקאות טקילה קטנים, בבקשה.‬
‫אז שלושה שוטים של טקילה?‬
‫לא, לא שוטים של טקילה.‬
‫אני רוצה שלושה כלי שתייה קטנים‬
‫שמוזגים לתוכם טקילה להכנת משקה טקילה.‬
‫או אם היינו בברצלונה, הייתי אומרת…‬
‫שלושת התינוקות.‬ ‫-שלושת התינוקות.‬
‫אני רוצה את שלושתם יחד.‬
‫זה בסדר. כי לא לקחתי חוסם בטא הערב.‬
‫יופי. רגע, מה?‬
‫רוצה להזמין?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫אני רוצה את העוף, אבל יש לי שאלה.‬
‫צולים אותו על שיפוד כל הלילה‬ ‫או רק כמה שעות?‬
‫והאמת שיש מתחת לזה שאלה אחרת,‬ ‫לפני שאת עונה.‬
‫אני יודע, אני מצטער. כמה פריך העור?‬
‫כי אבא שלי,‬
‫אנחנו אוכלים יחד בימי חמישי‬ ‫ותמיד מכינים עוף.‬
‫האמת שזה לא תמיד עוף.‬
‫אבל בארוחות שבין ארוחות העוף,‬
‫אנחנו מצטערים שאין לנו עוף צלוי,‬
‫כי העור כל כך פריך וכל כך טעים.‬
‫אז זה העיקר במה שאני מנסה להגיד,‬
‫כי אבא שלי ואני מכינים עוף צלוי כל הזמן.‬
‫אנחנו ממליחים אותו, או מכינים בסיר,‬ ‫או שניהם, ולפעמים…‬
‫מה קורה?‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫סליחה. אני מצטער, כולם.‬
‫אני רוצה להתנצל. אני מצטער מאוד. אני…‬
‫אני לא יודע למה השיר ממשיך להתנגן.‬ ‫באמת שלא. אני ממש…‬
‫אני מתנצל. אני חושב שזו אשמתי.‬
‫אני ממש מצטער, כולם. סליחה, אמאלי.‬
‫זאת לא הייתה הכוונה שלי.‬
‫מגניב. אז זה נפסק.‬
‫טעות שלי.‬
‫ידעתי.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬