NETFLIXOVA SERIJA
Prestani plakati Takva su vremena
Dobro došli u završnu emisiju
Nadam se da nosite najbolju odjeću…
Dušo, želiš li večeru?
Već večeraš.
Gdje ti je brat?
Bombončiću, večera je.
Bombončiću! Gdje si?
Bombončiću!
Gdje si? Jesi li na nekom drvetu?
Tvoj je brat već večerao.
Ma koji…
To je bilo čudno.
TJEDAN DANA POSLIJE
Ajme, bez countryja.
Bez countryja.
Kvragu.
Doduše, bolje je.
…ikad naučiti? Već smo bili ovdje
To je ono što znamo
Prestani plakati, dušo Takva su vremena…
Tri zelena svjetla zaredom. Očito je moj dan.
Skini se s telefona!
Nisi toliko zanimljiva.
Hvala, stari.
Hej.
-Hej, Bobe. -Dobro izgledaš.
Da, znam.
Ma daj.
-Bog, Amily. -Bog, Amily.
Nemam vremena za pozdrave.
Connie, Jenna, izađite, molim vas.
Hajde, brišite.
Izađite.
-Tornjajte se. -To je nepristojno.
Moram vam reći nešto vraški važno.
Nitko više ne govori „vraški”.
Govore to, Tome, stalno.
Nisam siguran, Amily.
Kao što ne mijenjaju prvo slovo imena u „A” da bi zvučalo zanimljivo.
Temelji se na francuskom filmu o Francuskinji Amélie
koja ošiša šiške, pa ako niste čuli za njega…
Je li bio dobar?
Nisam ga vidjela, navodno je nevjerojatan.
Uglavnom, ne govorimo o tome.
Želim reći da sam sinoć vidjela nešto ludo.
I želim biti potpuno otvorena i iskrena.
Želim prije toga reći, prošli tjedan sam dvaput šmrkala koku,
ali nijednom prije događaja koji ću opisati.
-Isuse. -I slučajno sam uzela drogu za silovanje.
No ne znam je li to važno.
Kako to slučajno izvedeš?
Lakše je nego što misliš. Bila sam u restoranu.
U baru sam i gledam izravni prijenos pande iz Kine.
Vidim kako me taj tip gleda i mislim da mu se sviđa to što vidi.
Zavučem ruku u džep, uzmem mentol. Nije mentol.
Zapravo je beta-blokator. Zalijem ga s nekoliko tekila
i pokušam naručiti hranu da se otrijeznim. Restoran ne poslužuje hranu.
-Jesi li bila u baru? -Bila sam.
U restoranu sam koji je zapravo bar
i shvatim da nemam torbicu. Ostavila sam je na poslu.
Zaustavit ću se. Želim ostati dostojanstvena.
Prošli sam tjedan triput uzela koku.
Moraš prijeći na stvar. Također, reci istinu prvi put.
Ovako. Reci svom licu
da tvom licu prvi put kaže istinu ili neka brkovi ostatku lica kažu istinu.
Pardon, moji brkovi nemaju usta.
Iznad usta su mi. Reći će istinu mom licu?
-Što? -Skurila sam te.
To je kurenje?
-Gledam spaljenu zemlju. -Da? Ja sam smiren.
Dobro te skurila. Solidna šestica.
Hvala. Hvala lijepa. Uglavnom, začepite. Nije važno.
Došla sam na posao,
kasno sinoć, i otišla po torbicu.
Clark sjedi za svojim stolom, kao i uvijek.
Ali sjaji.
Sjaji? Kako to misliš?
Sjaji. Doslovno je sjajio.
Iznutra.
Jarkim, umirujućim svjetlom.
Clark je sjajio.
Samo jedan beta-blokator?
Ljudi, sjajio je, dobro?
Poput bube ili onih morskih stvorenja iz dubina koja sjaje.
Wendy, znaš o čemu govorim.
Zašto bih ja znala?
Zato što… Lignje koje nisu lignje, ali sjaje.
Valjda ih ima u Australiji.
Ne bih znala. Nisam iz Australije. S Novog Zelanda sam.
Rekla sam ti nebrojeno puta.
Prijeporno pitanje. Uopće ti ne vjerujem.
Rekla si nam da si uzela drogu.
Poslije valjda nisi vozila?
Nisam, ali ovamo sam… došla skuterom.
-Amily, nemoj. -Ne čini to.
-Radi svoje i tuđe sigurnosti. -Slažem se s Mohsinom.
-Ne smiješ. -Wendy ima pravo.
Hvala.
Dobro, neću okolišati.
Tvoja priča je prazan burger
na praznom pecivu, uz prazan prilog
pokraj visoke čaše potpune nevažnosti.
Ti si hrpa govana, Tome.
Clark nam je prijatelj i neopisivo je drag.
Nije mi ugodno govoriti o njemu.
-Nema veze jer to nije istina. -Jest.
Ako želiš da povjerujemo u tu ludost, dokaži.
Kako da to dokažem, Tome?
Pitaj ga svijetli li.
Ne mogu ga pitati. Što ako ga uplašim,
pa se pritaj ili, što ja znam, sakrije?
Pritaji? Ma gdje će se sakriti? Idem ga pitati.
-Nećeš. -Hoću.
Ne, nećeš. Glavu ću ti otkinuti.
-Razumiješ li? -Da.
-Pogledaj me! -Da. Primljeno!
-Još me gledaj! -Još? Da, dobro.
Clark bi mogao biti moj snježni čovjek.
To bi značilo da sam ja Indiana Jones.
Vjerojatno imam samo jednu priliku.
Ne znam kako i zašto je sjajio, ali znam da je sjajio.
Možda je izvanzemaljac. Možda je odrastao pokraj…
-Električnih vodova. -Tako je. Hvala.
Možda je to biblijski. Je li snježni čovjek u Bibliji?
Ne znam. Ja sam musliman.
-Bog, ekipo. -Bog!
Kako ste?
Danas su tiše vibre. Jesam li unio čudnu energiju?
Ne, ti si skroz u redu.
Dobro. U redu. To je-
Obrnuto iznenađenje jer ti nije rođendan!
Samo mislim da to što govoriš nije istina
i da se nije dogodilo.
Nije da lažeš. Nije to.
Samo se često rekreativno drogiraš.
Sjećaš li se prošle godine
kad si uzela tri tablete za spavanje zbog glavobolje za ručkom
i pomislila da si vidjela risa u toaletu?
Da, i u svoju obranu mislila sam da uzimam analgetik.
Dakle, nisu kruške i jabuke.
I dalje mislim da sam vidjela krzno u drugom odjeljku.
Moraš se prestati drogirati. A Clark ne sjaji.
Nešto je s Clarkom?
Ništa nije s Clarkom.
Tome, prestani prisluškivati moje razgovore
ili ću obrijati brkove i zabiti ih drugamo.
-Loša prijetnja. -Sjajna je.
Nerado ističem da sam nadređeni, ali nema prijetnji u uredu.
Ne prijeti on meni, Frizbi. Ja prijetim njemu.
Sanja o tome.
Molim da me prestanete zvati Frizbi.
-Ali tako se zoveš. -Ne zovem se tako.
Nitko se tako ne zove. Nitko na svijetu ne zove se Frizbi. Dosta.
Ovdje se tako zoveš. Moram te zvati Frizbi jer izgledaš
kao svi ostali bijelci koji nose…
Kako se zove dugi šorc s džepovima?
-Hlačice s puno džepova. -Hlačice s puno džepova.
I sandale Teva
i lanene košulje Tommy Bahama,
i bacate disk na travnatoj javnoj površini.
Frizbi golf?
Da, frizbi golf. Zato ga zoveš Frizbi, zbog igre. Frizbi golf.
Zato te moram zvati Frizbi.
Čuvaj se. To je sve.
Dobro, da vas brzo podsjetim.
Ja sam vam nadređeni i očekujem da prionete poslu-
To nije alkohol?
Možda jest, možda nije.
Hajdemo… Učinimo što možemo… Na posao. Bravo.
-Bog, Frizbi. -Kako si?
U pokretu je.
Trebat će ti.
-Sve u redu? -Dobro je, zar ne?
-Da, dobro. -Dobro.
Dobro.
U redu.
Nemoj me pogrešno shvatiti. Govorim to s ljubavlju,
ali ponašaš se luđe nego inače, dakle, jako ludo.
Duboko me vrijeđa što mi ne vjeruješ.
Ne mogu. Previše je šašavo.
Znaš kad si uzela modafinil i koktele i mislila da si upoznala O. Twista?
Ne.
Poanta velikih količina modafinila i koktela jest da se ne sjećaš.
Imaš pravo. Ali ako želiš dokazati da Clark sjaji,
moraš ga potaknuti da opet zasja. Prestraši ga.
-Ne možeš potaknuti nekog da sja. -Jer ljudi ne sjaje, Am.
-Što? -Am.
Ne sviđa mi se kad mi skratiš ime. Čudno je.
Evo ga.
Ne govori ništa. Nemoj-
-Hej. Bog. -Hej!
-Mohsine, kako si? -Dobro. Što se događa?
-Kopiram, kako se to nekoć radilo. -Da.
Trebaš li preslike ili možda kopirni uređaj?
-Ne, ne trebam. -Ne trebaš?
Da, sviđa mi se.
Ma koji vrag, Mohsine?
Mislim da je tetherball, ali ovo je Tomova jedina loptica.
Moraš prestati čeznuti za njom, Clark.
-Mislim da ne čeznem. -Da, čezneš.
Ajme. Ma pogledaj je samo.
-Clark. -Što?
Imao si priliku i propustio si je. Uprskao si.
-Da, jesam. -Trebao si je odavno pozvati na spoj.
Znam.
Stalno mislim na tu večer.
Ne mogu više zinuti. Gotov sam.
-Vidimo se, Frizbi. Laku noć. -Vidimo se.
Ubacila bih mu nešto u usta da zine.
Čini se da smo ostali sami.
Ugodna ti večer.
Clark, ne možemo opet prolaziti tu priču.
Nisam kanio proći cijelu priču.
-Da, jesi. -Da, bome jesam.
Jesi li dobro?
Ajme. Ne miči se.
Frizbi.
Prestani petljati oko žaluzina.
U redu.
-Hej, stari. -Hej, znaš, Tome?
Možda ne moramo sad razgovarati.
Uglavnom se pretvaram da se ovi trenuci u mom životu ne zbivaju.
I ne želim ih dijeliti ni s kim.
Čak ni s tobom, Tome.
Znam na što ciljaš, ali ljudi kakaju. Moramo to prihvatiti.
Imaš pravo. Očito sada razgovaramo,
pa zašto ne bismo prešli na stvar i obavili to?
Što se događa?
To je pitanje.
Pomozi da riješim dvojbu.
Netko širi uokolo neka sranja
da ti možda sjajiš?
Molim? Sjajim? Kako to misliš?
Sjajiš. Znaš, kad netko sjaji.
Dakle, kako stoje stvari? Sjajiš li ili ne sjajiš
narančasto-žutim svjetlom koje dolazi iznutra?
Tko to govori?
Bojim se da ne smijem otkriti svoj izvor.
-Zašto? -Zato što mi ulijeva strah u kosti.
I naljutit će se na mene.
Nemoj joj ništa reći. Ne želim da zna da mi se uvukla u glavu.
Ne mogu joj reći, Tome, jer ne znam o kome govoriš.
Skrećemo s teme. Sjajiš li ili ne?
-Koliko znam, ne. -Što sam rekao! Vidiš?
Da, znao sam. Smiješno pitanje. Nitko ne sjaji.
Sad mi je lakše.
Udijelit ću ti savjet.
Nemoj to predugo razvlačiti. Samo… baci se na posao.
Nemojmo to ponoviti. Hvala! Zbogom!
Bog!
Hej, Clark.
Tamaniš tu otužnu salatu iz kutije?
Ima i zabavnih sastojaka poput kockica kruha. Bila je i grožđica.
Opa, jedna jedina grožđica.
Da, nije dugo trajala. Našao sam je.
Nego, kako se osjećaš, Clark?
Osjećaš se dobro?
Čudno da to spominješ. Svi to danas spominju.
Tom me u toaletu upravo pitao sjajim li.
Molim? Taj pizdun.
-Što? -Spomenuo si Toma, a…
Kad pomislim na Toma, pomislim kakav je to pizdun.
Ja ga prije smatram nebrušenim draguljem,
ali čudno je što to danas svi spominju.
Pitam se. Osjećam se malo drukčije.
Znaš, sad kad si to spomenuo…
Htjela sam reći da sam svratila neku večer u ured
i izgledao si drukčije.
Kako?
Rekla bih… svjetlije bi bio…
-Svjetlije bi bio… -Aha.
-Kad si se onesvijestila na skuteru? -Da. Tada.
Ajme meni.
Amily?
U svakom slučaju, drago mi je što si svratila u sobu za odmor.
Htio sam razgovarati o nečemu.
Da?
Čuješ li upravo pjesmu Harryja Stylesa? Jer ja je čujem.
-Da, jer svira. Naravno. -Kako to da je puštaju?
Tom vjerojatno petlja oko svoje glupe Alexe.
Ne mora li Alexa pustiti ono što zatražiš?
Da, ali Tom ju je programirao, pa tko zna.
Alexa, prestani.
-Alexa, prestani. -Alexa, prestani.
Tom ju je valjda programirao da reagira na neko drugo ime.
Nisam znao da se to može. Zašto bi?
-Jer je Tom veliki idiot. -Odjebi, Amily.
Prestani prisluškivati tuđe razgovore, seronjo!
Molim vas, prestanite se psovati.
Frizbi, pogledaj Toma i reci mu da odjebe.
Ne, neću to učiniti.
Da. Nemoj se udaljiti!
Kasnim na razgovor o proračunu.
To je laž. Nije istina!
Ajme, trči kao divovski mališan. Zašto ne pomiče ruke?
Ne znam.
Ovo nije dobar trenutak, ali samo sam htio-
-Ne čujem ni riječ. -Aha.
Pokušavao sam govoriti tiho jer su drugi čuli, a i Alexa sluša.
Utišao si se do kraja. Bio si nečujan.
Shvaćam. Ovo je više osobno pitanje.
Zanimalo me želiš li izaći koji put?
Ali sa mnom?
Pitam jer mislim da si jako draga i… baš si krasna,
i zbilja imaš petlje.
I ne želim uznemiriti kolegicu,
samo želim reći da mislim da nisi ružna.
-Aha. -Na privlačan način.
Ne, to nije to. To nije to.
Nazvao si me tipom. I to ružnim.
Zamislimo da mi ovo bolje ide.
Da se pretvaramo da sam Brad Pitt? Ne poznajem ga.
Trebam ga zvati Bradley Pitt. Da se pretvaramo da sam on,
kao da je Bradley Pitt u mom tijelu?
To je… U redu.
-Ne. Ne. -To je drukčiji prizor.
Nije… Da, nije ondje.
Krenimo ispočetka.
Čini mi se, ako nastavim govoriti, mogu se iskopati iz ovoga.
Mislim da na planetu ne postoji dovoljno velika lopata
da te iskopa iz ovoga.
Znaš, ovo me podsjeća
na nečujni meteor koji juri prema Zemlji.
I znaš da će udariti. Nema sumnje. Smrt dolazi.
Ali to se neće dogoditi još 18 mjeseci,
tako da se mučenje razvlači
kao da mu nema kraja.
To mi pada na pamet.
Najiskrenije se ispričavam.
Dakle, večeras u sedam?
Što? Želiš ići?
Da, zvuči zabavno.
Fora!
Vidi ti njega. Ne mogu vjerovati da te napokon pozvao na spoj.
Nitko ne vjeruje da sam ga vidjela kako sjaji, ali saznat ću.
I ima sjajnu prdu.
-Zbilja? -Hej. Moram ovo zaustaviti.
„Prda” znači stražnjica.
To nije dopušteno. Nije primjereno na poslu.
Ti si spomenuo stražnjicu. Sad je čudno.
-Ti- -Jesi li rekao Tomu da odjebe?
Ako ne možemo reći „prda”, ne možemo ni „odjebi”.
Možeš li reći Tomovoj stražnjici da odjebe?
-Frizbi? -Znaš što? Ja…
Ne čujem te jer sam predaleko-
O, ne!
U redu je. Imam padajuće stopalo jer mi je oštećena tetiva bedrene kosti.
Na fizikalnoj sam terapiji, u redu je.
Jesi li dobro, Frizbi?
Mislim da nije to nego prednja križna sveza.
Ne, ipak je stopalo.
Ajme, grči se!
O, Bože.
-Što ćeš obući? -Oh!
-Napravit ću razdjeljak. -Slatko. Dobro ti stoji.
Sve je u redu.
HOTEL SHERWOOD
Još ne mogu vjerovati da uopće ne piješ.
Ni ja.
To je bila čudna izjava. Žao mi je.
Nije imala smisla. Samo imam tremu.
Uglavnom, htio sam odmah reći, ako se slažeš,
u slučaju da u jednom trenutku poželiš pobjeći,
da sam zahvalan što smo izašli.
Znam da to nije usluga, ali drago mi je da si pristala i da smo ovdje.
Sviđa mi se što bi te tvoje izjave trebale osramotiti, no nije tako.
Hvala. Ja… Znaš…
Mislim da samo kažem što mislim.
Možda zato što uopće ne znam šarmirati.
Ne, tvoj je šarm u tome što nemaš šarma.
Hvala na tome. Prihvaćam to. Hvala.
Tko zna? Možda si nam učinio uslugu.
Da si me onda pozvao na spoj i da smo izašli,
moglo je proći grozno. Mogli su nas ubiti
ili izbosti, udaviti, vezati, začepiti nam usta,
napasti, baciti u jezero, penetrirati.
Možda si nam pozitivno promijenio sudbinu.
Dakle, hvala, valjda.
Drago mi je što se to nije dogodilo i što smo večeras ovdje.
Bog. Imate li pitanja ili ste spremni naručiti?
Uzet ću tartar od tune
i molim još tri mala pića s tekilom.
Dakle, tri kratke tekile?
Ne, ne kratke tekile.
Želim malene posude za ispijanje
u koje ćete uliti tekilu i tako dobiti piće od tekile.
Ili da smo u Barceloni, rekla bih:
„Tres bambinos.”
Tri djetešca.
Tri djetešca. Tres bambinos, por favors.
Pit ću ih istodobno.
Dobro je. Večeras ne pijem beta-blokator.
Dobro. Čekaj, što?
-Spremni? -Da, svakako.
Naručit ću piletinu, ali imam pitanje.
Je li na ražnju preko noći ili samo nekoliko sati?
Iza pitanja stoji pitanje, prije negoli odgovorite.
Znam, žao mi je, ali koliko je kožica hrskava,
jer moj otac i ja večeramo četvrtkom i uvijek pripremamo piletinu,
zapravo, nije uvijek piletina.
Obroci između pripreme piletine
takvi su da želimo jesti pečenu piletinu
jer je koža hrskava. Da prste poližete.
To je bit onoga na što ciljam,
jer tata i ja stalno pečemo piletinu.
Posolimo je ili je ohladimo ili i jedno i drugo, a katkad…
Što se događa?
Hej, ekipo.
Ispričavam se svima.
Oprostite. Jako mi je žao.
Ne znam zašto ta pjesma svira. Zbilja ne znam. Jako…
Isprike. Mislim da sam ja kriv.
Zbilja mi je žao. Oprosti, Amily.
To mi uopće nije namjera.
Fora. Prestalo je.
Moja pogreška.
Znala sam.
Prijevod titlova: Ana Sabljak