‎Clipul o avea multe vizualizări?
‎Depinde de consumul ‎de pe rețelele de socializare.
‎Influențare și alea.
‎Opt milioane de vizualizări ‎ți se par multe?
‎Da. Eu am Facebook ‎doar ca să-mi trimit mesaje cu tata.
‎Sunt foarte multe pentru mine.
‎Tom, poți să nu te mai holbezi la mine?
‎Îmi pare rău. Sunt îngrijorat.
‎Tipul ăsta strălucește, colegul nostru. ‎Strălucește. Ce naiba?
‎E o remarcă înțeleaptă.
‎Sigur există ‎o explicație medicală rezonabilă.
‎Și eu cred că e tare. Nu știm…
‎- Trebuie să știu… ‎- Tom!
‎Nu mă mai întrerupe sau te distrug.
‎Nu o fac. Mă suprapun în colaborare.
‎- Mănânci rahat. ‎- Otrăvire cu plumb.
‎Ai înghițit baterii de ceas?
‎Trebuie să știu. Poți face ‎altceva în afară să strălucești?
‎- Sigur că nu. ‎- Poți să redai cântecul ăla.
‎Cred că a fost o coincidență ‎pentru că e popular.
‎- 2017. ‎- Harry Styles are un al treilea sfârc.
‎Nu știu dacă e relevant.
‎Nu știu.
‎Îți crește numărul ‎de vizualizări. Ești pe val.
‎Apropo, poți să redai ‎și alte cântece ale lui Harry Styles?
‎Cum te simți? Ești bine?
‎Da. Sunt bine.
‎De ce întrebi?
‎Ai leșinat în curte la tine alaltăseară.
‎Așa e. Sigur că da.
‎Trebuie să-mi spui ceva pentru că sunt ‎foarte alarmat, fiul meu scump.
‎Ce să-ți spun?
‎Am văzut agitația pe Twitter.
‎Ai văzut chestia cu strălucirea?
‎Da, am văzut-o. Mulți au văzut-o.
‎- Frate! ‎- Spune-mi!
‎Cum ai făcut trucul?
‎Tată, n-a fost un truc.
‎Nu știu ce se întâmplă.
‎- N-a fost un truc. ‎- Clark, termină!
‎Te rog.
‎Sunt vrăjeli, fiule.
‎Dacă nu ești sincer cu mine,
‎îmi rănești sentimentele.
‎Nu vreau să ți le rănesc.
‎Dar ideea e că sunt
‎prea bătrân
‎să fiu aiurat.
‎Bine.
‎Nu știu dacă poți schimba ‎timpul așa, dar înțeleg ce spui.
‎Nu vreau să mă iau de gramatică.
‎Chiar… mă ucide să spun asta.
‎Dar când și numai când
‎poți fi sincer cu mine,
‎atunci și numai atunci,
‎îți voi acorda onoarea
‎unei saune plăcute cu mine.
‎Tată.
‎Nu cred că ar trebui ‎să formulezi așa. Zic adevărul!
‎Și ți-ai lăsat pantalonii aici.
‎Păstrează-i, fiule! Păstrează-mi-i!
‎Păstrează totul ‎până nu mai sunt secrete între noi.
‎Fir-ar!
‎A aflat cineva ceva ‎din Operațiunea de ce strălucește Clark?
‎Aici, în Echipa Wendy,
‎am găsit aproape fix zero.
‎Am mers pe două piste:
‎teorii ale conspirației ‎despre extratereștri și fantome.
‎Îmi pare rău să spun ‎că nu am găsit prea multe.
‎Chiar și oameni care ar trebui ‎să ia foc în mod spontan…
‎Doamne! Iau foc? O să fiu aruncat în aer?
‎Nu, nu sari în aer efectiv.
‎Arderea e provocată ‎de autoîncălzirea prea rapidă,
‎care poate duce la autoaprindere,
‎dar nu strălucești la început, ‎deci, putem elimina posibilitatea asta.
‎Bine, elimin arderea.
‎Sigur se întâmplă ‎foarte rar, dacă e pe bune.
‎Sigur e pe bune. E foarte pe bune.
‎Trei din cei patru unchi ai mei au ars.
‎N-o să ți se întâmple ție, totuși, ‎fiindcă am avut o…
‎- Dacă te gândești… ‎- Premoniție.
‎Despre ei trei, dar nu despre tine!
‎Mohsin, nu-l mai speria pe Clark!
‎Tom, ce citești?
‎Am observat că nimeni de acolo ‎nu arde, așa că e un început bun.
‎Ai găsit ceva bun?
‎M-am gândit că ar putea exista ‎o interpretare religioasă,
‎dar îmi dau seama ‎că nu pot descifra codul.
‎Credeai că vei putea citi o limbă antică?
‎Am învățat destul de repede păsăreasca.
‎Nu e la fel ‎ca învățarea unei limbi adevărate.
‎- Nu suntem de acord. ‎- Uite ce știm.
‎„Om-Tay” e un „emernicnay”.
‎- Ce? ‎- Știam că n-o să știi păsăreasca.
‎Știu păsăreasca… Bine, aia era păsă… ‎Ai avut un accent oribil.
‎Ești un idiot.
‎Bine, înapoi la Operațiunea ‎de ce strălucește Clark?
‎Am cercetat un pic strălucirea
‎și Noul Testament și am găsit un citat.
‎„O cetate așezată pe un munte ‎nu poate fi ascunsă.”
‎„Și nimeni nu aprinde o candelă ‎ca s‑o pună sub un obroc,
‎ci o așază pe un sfeșnicar
‎și astfel luminează ‎pentru toți cei din casă.”
‎„Tot așa să lumineze ‎și lumina voastră înaintea oamenilor,
‎ca să vadă faptele voastre bune ‎și să‑L slăvească pe Tată în ceruri.”
‎Matei cinci, paisprezece-șaisprezece.
‎De unde ai știut, Clark?
‎Stai! Același cântec. De ce e același?
‎Nu știu. Nu o fac.
‎Nu poți zice că n-o faci.
‎Cred că am nevoie de puțin aer.
‎Bine.
‎Țineți-o tot așa! Vă descurcați.
‎Asta e pentru tine, Tom. Nu fi alnicjay!
‎Bine.
‎Patru degete. Nu e corect ‎sub aspect atomic, deci…
‎Nici sub aspect anatomic nu e.
‎Ce am zis?
‎Tipul ăla mi-a făcut poză?
‎Nu.
‎Nemernicule.
‎Știu că totul e cam ciudat…
‎De fapt, e foarte ciudat, dar măcar
‎redai muzica ta preferată.
‎Imaginează-ți dacă era ‎și muzica pe care o urăști.
‎Ce păcat!
‎Cred c-ar trebui s-ajut pasărea aia.
‎A!
‎De parcă ai primi… ‎E vreo voce care îți spune asta în cap?
‎Nu, asta dacă nu vocea mea face…
‎- Ce face mintea ta, da. ‎- Spuneam…
‎Spuneam că dacă auzi ‎o voce care nu e a ta.
‎- Nu. ‎- Atunci poți fi nebun.
‎- Dar nu prea pare că e asta. ‎- Da. Nu, e…
‎Cu siguranță e prea târziu pentru el.
‎Nu e un el. E o ea. E o pasăre fată.
‎- Pasăre fată. ‎- Nu știu…
‎- O clipă! Mă aplec. ‎- Sigur.
‎Și văd dacă o pot ajuta.
‎Bună, prieteno! Ce mai faci, prieteno?
‎M-a atacat.
‎- Te-a atacat. ‎- M-a atacat.
‎- Deci, e bine. ‎- E… Da. La naiba!
‎Ești ca Moise.
‎Adică, așa cred.
‎Nu știu cine e Moise. ‎Știu că e unul dintre tipii albi
‎cu barbă, dar Moise ‎a înviat păsări moarte?
‎Habar n-am. Am fost crescut ‎în religia episcopaliană.
‎La naiba!
‎- Dumnezeule! ‎- Nu Dumnezeu.
‎Doar unul dintre umilii Săi servitori.
‎Ești un înger?
‎Da.
‎- Da. ‎- E grozav.
‎Asta e grozav.
‎Clark.
‎- Bună! ‎- Uite-l!
‎- Bună! ‎- Îmi cer scuze.
‎Sunt un înger trimis de Dumnezeu.
‎O, nu!
‎E minunat că ești ‎un înger și că ești aici.
‎- E uluitor de fapt. ‎- Da.
‎- N-am reținut numele tău. ‎- Chamuel.
‎- Samuel. ‎- Chamuel.
‎- Chamuel.
‎Chamuel.
‎Bine, Chamuel, ce te aduce pe aici?
‎Bine, tu, Clark,
‎ai fost ales de Dumnezeu
‎ca să ajuți lumea.
‎Nu. Serios? Mă temeam ‎că va spune așa ceva.
‎- E în ordine. ‎- Aveam emoții mari.
‎Iată rezumatul!
‎Lucifer încearcă să preia ‎din nou tronul Raiului
‎și celor buni nu le merge ‎prea bine la ora actuală.
‎- O, nu! ‎- Da.
‎Întrebare rapidă. Ce înseamnă să fii ‎ales de Dumnezeu ca să ajuți lumea?
‎Nu știu care religie e cea corectă.
‎Cea olandeză din Pennsylvania, cred.
‎Trebuie să întreb. De ce eu?
‎Adică, nu sunt tipul adecvat.
‎Nu eram ales la ora de sport, ‎nici când echipele erau inegale.
‎Pot vizualiza asta.
‎- Da. ‎- Nu sunt autorizat să-ți spun de ce.
‎Voi face, evident, orice trebuie să fac.
‎Dar nu știu ce e, ‎deci ce ar trebui să fac?
‎Răspândește mesajul! Fii tu însuți!
‎Veți afla mai multe despre asta.
‎Totul face parte din proces, știți?
‎Scuze, trebuie să plec.
‎Pe curând!
‎Nicio grijă dacă situația devine ciudată. ‎E beznă înainte de răsărit.
‎Dacă nu câștigă Lucifer.
‎Da, atunci,
‎ar fi beznă.
‎Oamenii ar arde.
‎Da.
‎A! Nu spuneți nimănui ‎despre mine! Nu încă.
‎Nu-mi vine să cred. Adică…
‎- Mamă! ‎- La naiba, nu?
‎Da.
‎- Bună! ‎- Doamne!
‎Scuze! Eu sunt Judy. De la USA Today.
‎Sunt reporter. ‎Un reporter junior, dar tot reporter.
‎Voiam să pun întrebări.
‎- Serios? ‎- Ai o problemă cu presa liberă?
‎Nu, îmi place presa liberă. ‎E cea mai bună presă.
‎Scrieți chestii care trebuie citite. ‎Dacă un copil cade într-un puț, scrieți.
‎Bravo pentru amendament!
‎- Cel… Cel bun. ‎- Primul?
‎- Poftim? ‎- Primul amendament?
‎Îmi place ăla. ‎L-am pus la loc de cinste cu
‎„Să nu ucizi.”
‎Ăla nu e un amendament. E o poruncă.
‎Da. Oricum, Judy, ‎mi-a făcut plăcere să te cunosc.
‎A fost o zi ciudată ‎și mă simt aproape „nașpol”.
‎Putem vorbi într-un moment care nu e acum?
‎Poate fi rapid. Voiam să te întreb ‎despre situația de la restaurant.
‎Trebuie să plec. Mi-a părut bine.
‎Stabilim o dată potrivită pentru tine?
‎Măcar îmi iei cartea de vizită?
‎Mi-a părut tare bine să te cunosc.
‎OAMENI CÂRTIȚĂ
‎Bună, oameni buni!
‎Bună, Frisbee!
‎Am observat
‎că nu v-ați făcut treaba,
‎că nu ajutați oamenii ‎cu problemele lor cu calculatorul
‎de câteva zile.
‎Sunt mai multe decât câteva,
‎dar se întâmplă ceva important cu Clark.
‎Da, tipul strălucește, Frisbee.
‎Da, știu că Clark strălucește.
‎- Da? ‎- Da, nu mă deranjează.
‎Mai important, nu deranjează conducerea.
‎Cât ne supunem ‎regulilor de Resurse Umane, e OK.
‎Desigur, dacă aveți plângeri, ‎depuneți scutirea L2, bine?
‎Apoi, putem să discutăm între patru ochi ‎și să găsim soluții noi.
‎Ai spus ceva?
‎Nu. Hai să îndrăznim să fim grozavi azi.
‎Hei, Clark!
‎- HR-ul aprobă strălucirea ta. ‎- O!
‎Bine, mulțumesc, Frisbee.
‎- Unde ai fost? ‎- Am fost…
‎Nu trebuie să răspunzi. Ce faci?
‎Știm unde a fost. ‎Nu-l lovi cât e la pământ.
‎Despre ce vorbești? Doar întrebam.
‎Doamne, Clark, știm toți ‎că ai avut probleme cu burtica
‎din cauza vâlvei create pe rețelele ‎de socializare legat de strălucire.
‎Da, și tata e încă supărat pe mine.
‎Și tatăl lui e încă supărat pe el. ‎Doamne, fato, spune!
‎Crede că mint despre strălucire.
‎Dacă strălucirea asta are ‎o conotație religioasă,
‎se pare că toate persoanele ‎pe care Dumnezeu le provoacă sau testează
‎trec prin asta, știi?
‎Sfântul Bartolomeu a fost jupuit.
‎Hazrat Yusuf a fost aruncat într-un puț ‎și vândut ca sclav de frații săi.
‎Iisuse, Mohsin!
‎Încerci să-i provoci mai multă diaree
‎decât câtă are în prezent.
‎Evident că nu vreau ‎să-i provoc mai multă diaree.
‎Nu sunt un monstru.
‎Nu-l mai interoga cât are diaree. ‎Asta nu-i ajută sistemul.
‎O să fii bine. ‎Diareea rareori omoară oameni.
‎Nu știm dacă e religios.
‎Vorbim despre asta, nu știm.
‎Poate că Mohsin ‎avea dreptate și o să arzi spontan.
‎- Poate. ‎- Ce?
‎Mă îndoiesc. E o probabilitate mică.
‎Cred că interpretarea religioasă e ‎singurul lucru care are noimă pentru mine.
‎Bine?
‎E ceva ce nu pot să înțeleg, ‎fără supărare, prietene!
‎De ce l-ar alege pe Clark?
‎Nu m-am supărat, Wendy. Bună întrebare.
‎De ce m-ar alege cineva pe mine? Poftim!
‎Nu știu dacă e ‎o întrebare grozavă. Fără supărare!
‎Doar pentru că Clark e ultimul om ‎pe care te-ai aștepta să-l aleagă,
‎nu înseamnă că a ales omul nepotrivit.
‎Dumnezeu ar alege ‎pe cineva simplu. Drăguț.
‎Ei bine, nu sunt eu. ‎Nu sunt simplu și drăguț. Sunt excentric.
‎Dacă ești așa de excentric, ‎care sunt pasiunile tale?
‎Mersi că ai întrebat.
‎Pasiunile mele sunt saunele ‎cu tatăl meu și conversațiile plăcute.
‎- Doamne, sunt simplu. ‎- Dar ești și drăguț.
‎Deci, trebuie mă apuc de preoție?
‎- Nu. ‎- Nu știu cum.
‎Nu-s genul care intră în cluburi.
‎Nu știu. Dacă ar trebui să-l ajut ‎pe Dumnezeu, nu știu cum.
‎Cine a zis că trebuie să-l ajuți?
‎Nimeni. Nu a spus că a spus cineva asta.
‎- Nimeni n-a zis asta. Niciun om. ‎- Eram…
‎- Tu ai zis-o. ‎- El a zis.
‎- Ba tu. ‎- Nu sunt mincinos.
‎Tu ești om. Eu sunt om. ‎Niciun om nu a spus nimic despre asta.
‎Bine, deci niciun om, dar…
‎Cine a spus să-l ajuți pe Dumnezeu? ‎Revin la prima întrebare.
‎Tu ai spus.
‎Da? Cred că da.
‎Cred că am avut o viziune prea îngustă.
‎Toți suntem stresați.
‎Poate ar trebui ‎să te duc acasă. Nu știu dacă…
‎Dacă sistemul tău rezistă ‎la o plimbare cu scuterul.
‎Nu, sună foarte bine și mulțumesc.
‎Sistemul meu e în regulă. ‎Vorbeați mult despre el, dar nu o am.
‎- Ce nu ai? ‎- Nu am…
‎Nu am diaree.
‎- Ce nu ai? ‎- Nu am diaree.
‎Spune că nu are diaree.
‎Credeam că are diaree și nu are.
‎S-a dus în sensul opus, incredibil.
‎- O! ‎- Ai dop.
‎Da, dar nu-mi place ‎să vorbesc despre asta. Am fost forțat…
‎Acum vorbesc despre asta ‎mai mult decât voiam. Nu…
‎Lumea face caca.
‎- Câh! ‎- Lumea face caca. E un fapt!
‎Caca e un fapt! Mult sau puțin.
‎Eu fac caca de șapte-opt ori ‎pe zi și e normal.
‎De șapte-opt ori nu e normal.
‎Bine, Wendy. Ideea e
‎că liderul nostru, Clark ‎îl poate bloca dacă vrea.
‎Bine, pauză! ‎De când e Clark liderul nostru?
‎De ce e Clark liderul?
‎Nu m-am făcut lider. Îmi pare rău.
‎Nu, înțelegeți greșit. ‎Nu el s-a făcut lider.
‎Și strălucește!
‎Putem pleca?
‎Haide! Sunt înainte.
‎Da. Pa, oameni buni!
‎- Pa, Clark! ‎- Pa.
‎De partea ta.
‎Bună, Skittles!
‎Îți plac pisicile?
‎Pot să spun că aproape ‎nu am păreri despre pisici.
‎Serios? Eu am două. Ea e Skittles. ‎E un aspirator de gustări.
‎Sunt drăguțe.
‎Poftim! Bine. Du-te și joacă-te!
‎Cum ești, Clark?
‎Cred că îmi merge extraordinar de bine.
‎Foarte bine. Mă relaxez.
‎Mă bucur de seară și… Totul merge bine.
‎- Pari foarte neliniștit. ‎- Da?
‎Asta ar putea fi pentru că, nu știu…
‎În primul rând, am întâlnit un înger.
‎Și, se pare, sunt multe responsabilități
‎în cârca mea, nu știu de ce, ‎deși nu le-am cerut.
‎E bine, fiindcă cine nu le vrea? ‎Responsabilitatea e bună.
‎Dar cum transmiți mesajul ‎lui Dumnezeu când trebuie…
‎Cum te simți acum?
‎Mult mai bine. Mulțumesc.
‎Cred că totul va fi bine.
‎O filmare cu un tip obișnuit,
‎care, după cum vedeți, ‎pare să strălucească puternic.
‎Susan Storm l-a intervievat ‎pe influentul reverend Milton Throp.
‎Dle reverend, spuneți ‎că strălucirea are o cauză religioasă?
‎Nu, spun că exact asta
‎încearcă falsul martor Clark Thompson ‎să ne facă să credem.
‎Să văd acest escroc ‎cum încearcă să ne deruteze cetățenii
‎cu miracole false și trucuri, ‎ei bine, mă enervează.
‎Acest om chițibușar, ‎oricine ar fi, e ori un șarlatan,
‎ori un agent al diavolului.
‎Agent al diavolului.
‎Eu… Asta nu a mers ‎atât de bine pe cât speram.
‎Pe bune, cine e tipul ăsta?
‎Nu m-a întâlnit. Nu mă cunoaște.
‎Cred că Dumnezeu ‎a ales pe cine nu trebuia.
‎Nu cred asta.
‎Nu trebuie să ne mai uităm la televizor.
‎Am putea face ceva complet diferit.
‎Să se noteze, n-am vrut să fac asta.
‎Îmi place.
‎Cred în tine, Clark!
‎Ești un blasfemator!
‎Blasfematorii ca tine ard în iad! ‎Arzi în iad pe vecie!
‎Clark, tu ești Mesia!
‎Îmi pare tare rău.
‎Te pot duce la scuter. ‎Te pot duce acasă. Îmi pare rău.
‎Nu pot zice că nu e ciudat, fiindcă e…
‎e… ciudat.
‎Adică, da, e nebunesc.
‎Dar poate dacă vom bea ‎destulă tequila, va fi bine.
‎Eu nu beau, deci nu, mersi.
‎Ar trebui să te gândești să începi.
‎Șarlatanule!
‎Clark!
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi