A NAGYFIÚ
Szeretne valaki Isten üzenetéről dumálni?
- Ez a pasi! - Beszéljünk Istenről?
Tessék, uram. Köszönöm.
- Ne dobja el! - Eldobta.
Szemetelő!
- Az Úr! - Igen, ismersz!
- Nem érdekel. Semmi baj. - Nem? Ez…
Ügyes vagy.
Nem jó az időzítésem.
Ezt nézd!
- Bingó! - Megleptem magam. Lelkesen adtam.
- Jó érzés volt. - Csak így tovább! Megy ez.
Táncolok hozzá egy kicsit.
- Ez… - Nem baj.
Beszéljünk Isten üzenetéről?
Uram?
Cső, fiúk! Nem lelitek az Urat? Ez frankón utat mutat.
- Kopj le, haver! - Féleszű!
Sokan nem bírják a szóvicceket.
- Ki akar Istenről beszélni? - Dumálnál Istenről?
A NETFLIX SOROZATA
Mai vendégünk maga Milton Throp tiszteletes,
aki rövid idő alatt a leghatalmasabb és legnépszerűbb
vallási vezető lett Dél-Kaliforniában.
Ebben nem vagyok biztos, Tamara, de köszönöm, és áldás önre!
Megkérdezhetem, mikor hallotta először az Úr hívó szavát?
A néhai, nagyszerű Johnny Casht idézve,
aki kétségtelenül éppen a pokol tüzein fortyog:
mindenfelé jártam már.
Gonosz voltam…
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Mit nézel?
Emlékszel, hogy ismerősnek tűnt az a genyó tiszteletes?
Utánanéztem egy régi reklámnak. Igazam volt.
Volt egy aranyos nagynéném.
Benyalta a süket dumáját, és a faszi meglopta.
- Szegény! - Igen.
- Jézusom! - Ott van!
Rengetegen vannak odakint.
Mostanig is voltak páran, de most kész tömeg van.
Csak úgy hemzsegnek az utcában a tévés furgonok. Őrület!
Ez már túl sok nekem.
CLARK A KIRÁLY
- Lépjünk le! - Oké. Hová akarsz menni?
Leginkább melóba.
Basszus!
Arról mindig megfeledkezem.
Ajjaj!
NE RAGYOGJ!
Ajjaj!
Meg tudsz gyógyítani?
Nem hinném.
- Személyes tér. - Bocs. Szia!
Mit mondtál?
Spanyolul idéztem a korintusiakhoz írt levélből. Hirtelen mindkettő megy.
Örülök, hogy ilyen sokan eljöttetek.
- Páran dühösnek tűntök. - Felrúglak.
Vissza! Tudjátok, miért néznek dilisnek? Mert úgy viselkedtek.
Dilisen viselkedtek, mert dilisek vagytok. Elgázollak. Félre, kisanyám!
Félre! Menjetek fegyveres gyülekezetre!
Nem hordasz sisakot?
Nem, felforrósodna a fejemben a fémlemez.
- Nem megy. Miért nem tudom kirakni? - Hé!
Már majdnem megvan két oldala.
Mind a a hat oldal kellene. A két oldal semmi. Semmi.
Hülye, ördögi kocka!
Kapja be!
Sajnálom, hogy kiborultam.
A neveltetésem lehet az oka.
Nem tudom. Talán át tudod érezni…
A szüleim Pakisztánból vándoroltak át,
és elvárták, hogy sose hibázzunk.
Megértelek.
Úgy érzem, a kudarc számomra sem opció.
Igen. De te remekül teljesítesz.
Köszönöm. Nagyon köszönöm. Nagyon kedves tőled.
Mohsin!
Ne rágj be a színes kockádra!
Van egy profi tippem. Egy YouTube-os kirakós videóval simán meglesz.
- Öt perc alatt megoldottam. - Nem akarok videót nézni.
Magam akarok rájönni, hogyan kell. És tuti hazudsz.
Sosem raktál ki még Rubik-kockát.
Az a fontos, hogy ha akarnám, kirakhatnám. Klassz videók vannak rá.
De igen. Még sosem sikerült kiraknom egy Rubik-kockát.
És őszintén szólva, a YouTube-hoz sem nagyon értek.
Oké, ez már abszurd.
Egy technológiai cégnél dolgozol, és egy gyerek is tud YouTube-ozni.
De kell egy jelszó, vagy valami…
Sziasztok!
- Itt a gerlepár. - Szia!
Túl vagyunk már a kamatyolós fázison?
Istenem, Tom, akkora pofátlanság ilyet kérdezni!
Az emberek már nem beszélnek így. Mit gondolsz, milyen évet írunk?
Nos, ezt a diszlexiám miatt sosem tudom egész biztosan.
Ennek semmi értelme.
Bárhogy is legyen,
sajnálom.
Mi van?
Ezt ismételd meg! Mit mondtál az előbb?
Sajnálom.
Ilyen se volt még.
Rájöttem, hogy a megjegyzésem sértő volt.
Tudjátok, néha alpári vagyok.
Gyakran gondolok hülyeségekre, amit aztán ki is mondok.
És mielőtt megakadályozhatnám, hogy kimondjam, már mondom is.
Bocsánatot szeretnék kérni.
Oké, Tom. Elfogadom a bocsánatkérésedet.
- Ezt most álmodom. - Másolatot kérek róla.
Egy szemhunyásnyit sem aludtam az éjjel.
Azt hiszem, amióta láttam a videót, amiben ragyogsz,
új ember lettem.
Clark, szerintem te egy szent vagy.
Ezért ragyogsz, és ezért tudsz mindenfélét.
Jobb ember akarok lenni. Tudsz segíteni ebben, ha már te vagy
a kiválasztott?
Nem tudom, az vagyok-e.
Tudod, mit? Azt hiszem, ráébredtem az élet értelmére.
Szerintem az, hogy jobb ember legyek. Azt hiszem, tudok javulni.
Az az életem értelme, hogy követlek.
- Hogy követsz? - Igen.
Megölelsz?
Hát persze.
Gyere ide, pajtás! Jó srác vagy, Tom.
Ez életem legjobb ölelése.
Ajjaj!
Oké.
Most megtörténik.
Az már tuti. Érzem, hogy átáramlik rajtam.
Ha üresek a jelenléti ívek, a fejesek azt hiszik,
nincs rend az osztályon, és Frizbivel nem ér ilyet játszani.
Clark, klassz ez a ragyogás. Tom, kezeket az egyenlítő fölé!
Jó, persze.
Oké, Tom. Minden rendben.
Bocs, emberek. Nem akartam megzavarni a napot, és mindenkit belerángatni ebbe.
Semmi baj.
Oké, vége a műsornak.
Vége a műsornak, oké? Csak ragyog valaki.
Bella, ennyi volt.
- Ragyogott. - Igen, tudom. Nyugi!
Tom, azt kell mondanom, még sosem voltál ennyire távol a seggfejségtől.
Add ki magadból! Sírd csak ki magad! Így kell ezt.
Fuj, de undi!
Mi van velem?
Hagyd, hogy a megnyugtató játék megnyugtasson! Nyugi!
- Hahó, Clark! - Istenem! Tom, ne!
Nem, Tom! Úristen!
Nem, ezt nem teheted. Ez a legrosszabb rémálmom.
Azon túl vagyunk. Tanítványod leszek.
- Sikerrel jártál? - Miben?
A székrekedés témában.
Jaj, ne! Pontosan ezt nem akartam. Hadd legyen ez az én gondom!
Nem akarom megosztani mással. A tanítványommal sem.
Értelek, szent ember.
Gyors javaslat: lennék a testőröd.
- Mi? - Igen. Segítenem kell neked.
Bárkit fenéken rúgok.
Nem is tudom. Annyi minden történik mostanában.
- Értesz a verekedéshez? - Nem. Kicsit sem.
Ez elég nagy hiányosság a tervedben.
Igen, úgy is nevezhetnénk. Egy hiba.
Majdnem akkora hiba, mint másokat bámulni a slozin.
Fiam, itt apus. Úgy döntöttem, megbocsátok. Szaunázzunk együtt!
Egy óra múlva várlak ott.
Ez király!
Tom, hagyj egy kis teret!
Szia!
Próbáltam megakadályozni, hogy kövessen, de túl csúszós és nyálkás.
Kopj le, Tom!
Lehetetlen.
Sietsz valahová?
Igen, apám beszélni akar velem.
De jó! Ez jó hír.
Nem ismerem az apádat, de ha társaság vagy támogatás kell…
Szaunázni fogunk.
- Kilépek. - Én be.
- Te is ki. - Értem.
De találkozhatunk később, és elmesélhetem.
Jó.
Nem akarok beleszólni a dolgaidba. Nem fogok rád telepedni.
Pedig azt szeretem.
- Jó. - Sok sikert apádhoz!
Szundizok egyet az asztalomnál. Később talizunk.
Nem. Az irodában nincs alvás.
- Frizbi, mássz vissza a lyukadba! - Jó.
- Lámpát le! - Mások dolgoznak.
Igaz is. Mindenki némítsa le a telefonját!
- Öt perc szünet, emberek. - Rendben.
Ott van!
VEGYÉL FELESÉGÜL, CLARK CLARK AZ ISTEN
Bocs a híradós kocsikért.
Szerintem rájönnek, hogy ez az egész csak egy nagy félreértés.
Üdvözlöm, Clark!
Apus, hogy tehetted ezt?
A tiszteletes segíteni akar, fiam.
Találkozni akart veled,
ezért felhívott, és idehívtam egy közös, fenséges szaunázásra.
Nincs melege?
Az igazak nem izzadnak.
Foglaljon helyet!
A mindenit! Oké.
Ismeri a fiú történetét, aki farkast kiált?
- Persze. - Aiszóposz írta.
A mese egy fiúról szól, aki azt kiáltotta, farkas jön,
pedig egyértelmű volt, hogy nem fenyegette farkas a birkanyáját.
Egy nap aztán tényleg meglátott egy farkast.
Újra azt kiáltotta: „Farkas!”
És a városlakók nem siettek a segítségére,
mert már nem bíztak benne.
A nyáját felfalták.
A mese tanulsága az, hogy a hazug embernek nem hisznek,
még akkor sem, ha igazat mond.
Felfogta?
Azt hiszi, én vagyok a farkast kiáltó fiú.
- Rövidebben is lehet. - Igen.
Nem hagyom, hogy a nyájamat felfalják, mert egy infantilis fiúra hallgatnak,
aki hazudni akar nekünk.
Tudja,
felhoznám ellenérvként, hogy ezt nem én kértem.
Csak úgy megtörtént.
Ez nem trükk. Valódi, és nagyon furcsa.
Kérlek, fiam! Kérlek, valld be!
Ne hazudj tovább! Főleg nekem ne.
Ugyan már! Mondd ki szépen!
Tudod, mit?
Megpróbálom megmutatni.
Mit művel?
Istenem!
Rendben.
Klassz. Szóval megtettem.
Úristen!
Jaj, fiam! Annyira sajnálom, hogy nem hittem neked.
Semmi baj, apus. Megértem, hogy nehéz elhinni. De ez nem trükk.
Hogy merészeli?
Maga istenkáromló!
- Istenkáromló? - Kapcsolja ki e pokoli fényt!
- Hol a távirányító? - Távirányító? Köpenyben vagyok.
- Hol lenne? Itt a kezem. - Tudom, hol van a távirányító.
A fenekében.
Miért lenne egy távirányító az én…
- Mert gonosz. - Hé!
Ha még egyszer gonosznak nevezi a fiamat, beverem a fogait.
A sarlatánok nem vonhatják el a figyelmet a hozzám hasonló, istenfélő emberektől,
akik az Úr igazi hírnökei.
Egyvalamit megígérek.
Ha nem hagyja abba ezt a csalást,
elpusztítom magát.
Egyen sarat!
Úgy érezted, hogy most jobban tudtad uralni a fényt?
Azt hiszem, igen.
Ez óriási dolog.
Remélem. Úgy érzem, közel járok a célomhoz, de nem jövök rá, mi az.
Biztos vagyok benne, hogy rájössz, mit kell tenned.
- Köszönöm. - Oké.
- Kösz. - Kávét?
- Kösz, nem. - Máris.
Az jó hír, hogy megint jóban vagy apáddal.
- Ja. Kösz. - Közel áll hozzád.
- Kösz. - Tejszínt?
- Kösz, nem. - Rendben. Tessék.
Nem kíváncsiskodnék,
de érdekelne, hol van anyukád?
Ő is jelen van az életedben? Köztünk van még?
Jól van.
A szüleim 13 éves koromban váltak el.
Mondhatnánk, hogy anyám megcsalta apámat.
Mondhatnánk?
Megcsalta apámat. Igen.
Aztán amikor szétváltak, úgy tűnt, nem igazán akar időt tölteni velem.
Apával közel álltunk egymáshoz, így vele maradtam.
Anyával is találkozom karácsonykor és…
Karácsonykor.
Tom!
Őszintén bevallom, hallgatóztam.
Udvarias és hátborzongató egyszerre. Nehéz összehozni, de neked sikerült.
Mi ez az óriási, fura kard, haver?
Clark!
Felajánlom a kardom.
A kezét is megkéred?
Amily, ez jelképes.
- Ezentúl én leszek Clark testőre. - Mi? Ebbe én nem mentem bele.
Ne aggódj! Nem fogok senkit kardélre hányni. Műanyag.
Hála az égnek!
Bár el tudnék náspángolni vele valakit.
Lássam el a tiszteletes baját?
Micsoda?
Nem. Nemet akartál mondani, igaz?
Vártam.
Vártad, hogy merre fúj a szél?
- Mérlegeltem. - Oké.
Szó sem lehet róla. Ne bánts senkit!
Jól van.
Gyors kérdés. Miért van nálad ez a hatalmas kard?
- Hol szerezted? - Megmutathatom.
Kiben van meg a kellő kurázsi,
hogy legyőzze a gilgothi ogret,
egy ádáz harcban, ezzel eldöntve Gilgarath sorsát?
Bennem megvan a kellő kurázsi.
Glendathfi Gamwyn, te félelmetes kobold!
- Mit nézek? - Élőszereplős szerepjáték.
- Klubtag vagyok. - Jól áll neked.
Ám legyen, Gilgari Goladriyule!
Hasonlóak a nevek.
Igen, én vagyok Gilgari Gidriyule, a te kihívód,
Golgath ogreja!
Rengeteg a „g” betű. Mintha nem is lenne más az ábécében, de oké.
Én is mondtam nekik, de Vernon találja ki őket, és ő a kalandmester.
Vernon az a pimasz kobold?
Igen.
Ezt honnan tudod?
Halljátok hát szavam! A Hóförgetegek királynője vagyok.
Gilgari Golidriyule, előbb engem,
Galdathliani Glenwynt kell legyőznöd egy vérre menő csatában,
hogy méltó légy
arra a ribancra!
- Kapd be! - Ne essetek ki a szerepből!
Egyedül én menthetem meg Golgarathot.
Jim, Joe!
- Szabadítsatok meg e fenevadtól! - Igenis, királynő.
Glenwyn, Galdathlian Hóförgeteg-királynője,
meg kell harcolnod Gilgari Goladriyule-lal,
mert párbajra hívattattál.
Párbaj!
Kezdődjön hát a csata!
- Egy csata? - Bizony.
- Mi? - Kezdődik.
Istenem, ez te vagy és…
Igen.
Megadom magam, a fenébe is!
Istenem, durván megszívtad.
- Tom, a bomba. - Tűnj el!
Várd ki a sorod!
Hát itt vagy!
Nem semmi videó volt, igaz?
Az már tuti.
Jó volt. Mindennap megnézném.
Jó érzés néha nevetni, nem? Különösen most.
Igen, tudom.
Mo, arra gondoltam…
Mi van, ha ez az?
- Mármint mi? - A vég.
Nem hiszem, hogy ez lenne a vég.
De ha Clark valóban amolyan próféta, akkor lehet, hogy mégis.
Lehet, hogy közeleg a világvége.
És akkor te meg én, mi mindannyian
meghalunk.
Ragnarök.
Nem Ragnarök. Az egy Thor-film.
Tudom. Én csak… Próbáltam kicsit oldani a feszültséget.
Hoztam neked valamit.
Egy még nehezebben kirakható Rubik-kockát?
Ez tulajdonképpen
egy Ötoldalú gyorsasági dodekaéder varázskocka-kirakós.
Bonyolult lehet.
Valószínű, de szerintem készen állsz rá.
Nagyon tetszett, hogy nem csaltál a Rubik-kockával,
és nem kerestél rá a megoldásra. Ez sokat elmond rólad és az elveidről.
Szerintem a másik Rubik-kocka túl könnyű volt.
Szóval ezt ne add fel! Dolgozz rajta!
Köszönöm. Istenem!
Nagyon kedves tőled.
- Örülök, hogy tetszik. - Igen.
- Klassz! - És ígérem, nagyon igyekszem majd.
Jó.
És el akartam mondani, hogy…
Ha tényleg jön a világvége… Remélhetőleg nem, de ha mégis…
El szeretném mondani neked, hogy szerintem aranyos vagy.
- Komolyan? - Komolyan.
Az vagy. Igen.
Csúcs!
Szerintem te…
Ajjaj!
Szia, Tom!
Hát nem mókás? Nem látnak. Imádom.
Szeva, haver! Nem hittem, hogy újra látunk. Üdv!
Most már barátok vagyunk.
Szia, Amily!
Szia, Wendy! Jól áll a hajad így, felkötve.
Köszönöm. Minden rendben?
Csak a könyökömön dolgozom.
Jobb lenne kivizsgáltatnod.
- Szia, Clark! - Szia!
- Szóval ő sem lát? - Nem akarom, hogy lássanak a világodban.
Ígérem, hogy rajtatok kívül egyetlen halandó sem lát.
Hát itt vagy! Király!
- Szia! - Jó újra látni, haver.
Szia! Örülök, hogy látlak.
Várj! Mi van?
Az iskoláját! Elnézést, de mi folyik itt?
Röviden: alapügyvezető vagyok itt.
Amolyan középvezető a mennyben és a Földön is.
Dupla ügyelet, egy fizu. De nem panaszkodom.
Várjatok! Ezt most fel kell dolgoznom.
- Azt akarod mondani, hogy ez egy angyal? - Igen.
Mi ez az egész? Ez csak az eszement emberi álcád?
A mennyben is így néz ki.
Mit csinálsz ott?
Ha a mennyországban van egy nagy esemény, mondjuk, egy égi értekezlet,
nekem kell emlékeztetnem a résztvevőket.
Aztán valós idejű visszajelzést adok a megbeszélésről.
Röviden: jelentéseket küld mindenről, amit már mindenki tud.
Itt is csak ennyit csinál.
Nos, skacok, nem nagy ügy, de el kell mondanom valamit.
Amikor azt mondja valaki: „Nem nagy ügy”, az nagy ügy.
Tuti nem. Valószínűleg semmiség.
Nos, ez elég nagy ügy.
- Azt mondtad, nem nagy ügy. - Hatalmas.
Oké, nem titkolózom tovább.
Itt van.
Ki?
A sátán.
Vigyázat! Kidőlt.
A feliratot fordította: Péter Orsolya