‎Cine vrea să vorbim ‎despre mesajul lui Dumnezeu?
‎- Ăsta! ‎- Vorbim despre Dumnezeu?
‎Poftiți, dle! Mulțumesc.
‎- Nu-l arunca! ‎- L-a aruncat.
‎Gunoilă!
‎- D-O-A-M-N-E. ‎- Dumnezeule.
‎- Nu te interesează. E în regulă. ‎- Nu? Asta…
‎Te descurci grozav.
‎Parcă sunt încet.
‎Ia te uită!
‎- Bingo! ‎- M-am surprins. Am adăugat emoție.
‎- A fost bine. ‎- Continuă! Te descurci.
‎O să dansez puțin.
‎- E… ‎- E OK.
‎Vrea cineva să audă mesajul lui Dumnezeu?
‎Dle?
‎Bună! Nu mai aveți credință? ‎Ce ziceți de crăpelniță?
‎- Du-te dracului! ‎- Tâmpitule!
‎Nu vă plac calambururile.
‎- Cine vrea să vorbim despre Dumnezeu? ‎- Vorbim despre Dumnezeu?
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Sunt aici cu reverendul Milton Throp
‎…care devine rapid ‎cea mai puternică și iubită
‎…personalitate religioasă ‎din California de Sud.
‎Nu sunt sigur de asta, Tamara, ‎dar îți mulțumesc și te binecuvântez.
‎Când, dacă pot întreba, ‎ați auzit mai întâi chemarea Domnului?
‎Tamara, ca să-l citez ‎pe grozavul Johnny Cash,
‎care, fără îndoială, arde în iad acum,
‎am fost peste tot.
‎Am fost rău…
‎- 'Neața! ‎- Bună dimineața!
‎La ce te uiți?
‎Mai știi cum mi s-a părut cunoscut ‎reverendul de rahat?
‎Am căutat o reclamă veche. ‎Am avut dreptate.
‎O mătușă de-ale mele
‎i-a crezut minciunile ‎iar el i-a luat toți banii.
‎- Păcat. ‎- Da.
‎- Mamă! ‎- Uite-l!
‎Sunt mulți oameni afară.
‎Erau oameni și înainte, ‎dar sunt tare mulți acum.
‎Sunt caruri de emisie-recepție ‎pe stradă. E o nebunie.
‎E prea de tot.
‎Trebuie să plecăm.
‎Bine. Unde vrei să mergem?
‎Probabil la muncă.
‎Rahat!
‎Tot uit că am o slujbă.
‎Doamne!
‎NU VEI STRĂLUCI
‎Doamne!
‎Clark, mă poți vindeca?
‎Nu cred că pot.
‎- Spațiu personal. ‎- Scuze! Bună!
‎Ce-ai spus?
‎Cred c-am citat din Corinteni în spaniolă. ‎Se pare că știu și una și alta.
‎Bună! Mă bucur că sunteți atât de mulți.
‎- Câțiva păreți furioși. ‎- Te bat.
‎Taci și dă-te! ‎Știi de ce cred că ești nebun?
‎Așa te porți.
‎Te porți ca un nebun ‎fiindcă ești. O să te calc.
‎Soră-soție, mișcă-te!
‎La o parte!
‎Nu trebuie să fiți la un miting pro arme?
‎Nu vrei o cască?
‎Nu, placa de metal ‎din capul meu se încinge.
‎- Nu merge. De ce nu-l pot rezolva? ‎- Hei!
‎Aproape ai rezolvat două laturi.
‎Am nevoie de toate cele șase. ‎Două nu înseamnă nimic.
‎Cub prost și malefic.
‎Suge-o!
‎Îmi pare rău pentru ieșirea aia.
‎Cred că așa am fost crescut.
‎Poate te poți regăsi, dar…
‎Părinții mei au emigrat aici din Pakistan,
‎așa că eșecul nu a fost niciodată ‎o opțiune pentru noi.
‎Înțeleg asta.
‎Și eu simt că eșecul ‎nu e o opțiune pentru mine.
‎Da. Te descurci de minune totuși.
‎Mulțumesc foarte mult. ‎E drăguț din partea ta să spui asta.
‎Mohsin.
‎Nu te supăra pe cubul colorat!
‎Uite un sfat! Urmărește un clip cu ponturi ‎pe Youtube și rezolvă-l!
‎- L-am rezolvat în cinci minute. ‎- Nu vreau să văd un clip.
‎Vreau să învăț să o fac ‎cum trebuie. Și minți.
‎N-ai rezolvat niciun cub Rubik, nu?
‎Ideea mea era că, dacă aș vrea, aș putea.
‎Clipurile alea-s tari.
‎Dar da. N-am fost niciodată ‎aproape de a rezolva un cub Rubik.
‎Și, sincer să fiu, nu mă prea pricep ‎să accesez YouTube.
‎E absurd.
‎Lucrezi la o companie de tehnologie, ‎iar copiii știu să acceseze YouTube.
‎Dar ai nevoie de o parolă sau ceva…
‎Bună, oameni buni!
‎- Porumbeii! ‎- Bună, Tom!
‎Ați trecut de faza de lipeală oficială?
‎Doamne! E complet nelalocul lui, Tom.
‎Oamenii nu mai vorbesc așa. ‎Ce an crezi că e?
‎Sincer să fiu, nu sunt niciodată sigur ‎ce an e din cauza dislexiei mele.
‎Nu are noimă.
‎Oricum ar fi.
‎Îmi pare rău.
‎Poftim?
‎Vreau să repeți asta. Ce mi-ai spus?
‎Îmi pare rău.
‎Toate au un început.
‎Am observat ‎că a fost insensibil comentariul meu.
‎Mă știți, îmi place să vorbesc urât.
‎Și, de multe ori, urmează ‎să spun ceva prostesc, apoi o spun.
‎Și înainte să mă pot opri ‎din a o spune, am spus-o deja.
‎Aș vrea să-mi cer scuze.
‎Bine, Tom. Îți accept scuzele.
‎- Chiar se întâmplă? ‎- Ai nevoie de o copie.
‎N-am pus geană pe geană aseară, bine?
‎Și cred că de când am văzut ‎clipul cu tine strălucind,
‎am devenit un alt om.
‎Clark, cred că ai putea fi sfânt.
‎De asta strălucești ‎și de asta știi lucruri.
‎Vreau să fiu mai bun și poate mă ajuți
‎fiindcă ai fost
‎ales?
‎Nu știu dacă am fost.
‎Știi ce? Cred că am descoperit ‎adevăratul sens al vieții.
‎Și poate că acela e să devin mai bun.
‎Cred că pot fi mai bun..
‎Am un scop și cred că e să te urmez.
‎- Să mă urmezi? ‎- Da.
‎Te pot îmbrățișa?
‎Desigur.
‎Vino aici, amice! Ești bine, Tom.
‎E cea mai bună îmbrățișare.
‎Doamne!
‎Bine.
‎Asta se întâmplă.
‎Sigur. Simt că treci prin mine.
‎Dacă nu trimiteți fișe de prezență, ‎conducerea mă sancționează
‎pentru nesupunere, ‎iar Frisbee nu joacă așa.
‎Clark, strălucirea e superbă.
‎Tom, mâinile deasupra ecuatorului!
‎Desigur.
‎Bine, Tom. Ești bine.
‎Îmi pare rău. ‎N-am vrut să vă întrerup ziua
‎și să vă bag în chestia asta.
‎E în ordine.
‎Gata show-ul!
‎Gata show-ul, da? ‎E doar cineva care strălucește.
‎Bella, gata show-ul!
‎- A strălucit. ‎- Da, știu. Calmează-te!
‎Tom, asta e cel mai puțin ticăloasă ‎versiune a ta pe care am văzut-o vreodată.
‎Descarcă-te, Tom! ‎Dă totul afară! Așa se face.
‎Scârbos.
‎Ce se întâmplă cu mine?
‎Lasă jocul liniștitor ‎să te calmeze. Lasă-te calmat!
‎- Clark. ‎- Doamne! Nu, Tom!
‎Nu, Tom! Nu! Doamne!
‎Nu poți face asta. ‎E cel mai rău coșmar al meu.
‎Am trecut de asta. Te urmez acum.
‎- Ai avut noroc, apropo? ‎- Cu ce?
‎Chestia cu constipația.
‎Nu. Exact asta nu voiam să… ‎Asta e problema mea și grija mea.
‎N-aș spune asta nimănui. ‎Nici măcar unui adept.
‎Am înțeles, omule sfânt.
‎Ofertă… Aș vrea să fiu bodyguardul tău.
‎- Ce? ‎- Da, omule. Trebuie să te ajut.
‎O să sparg oase pentru tine.
‎Da, nu știu. Se întâmplă multe.
‎- Te pricepi la lupte? ‎- Nu. Nici pe departe.
‎Ăsta e un mare minus în planul tău.
‎Da, cred că se poate numi așa. Un minus.
‎E un minus aproape la fel de mare ‎ca privitul oamenilor la… veceu.
‎Fiule, sunt tata. Am hotărât să te iert ‎și să fac saună plăcută cu tine.
‎Ne vedem la saună într-o oră.
‎E minunat.
‎Tom, puțin spațiu, te rog!
‎Bună!
‎Am vrut să-l împiedic să te urmărească, ‎dar e alunecos și cleios.
‎Tom, dă-te înapoi!
‎Nu e posibil.
‎Te grăbești?
‎Da, tata vrea să vorbească cu mine.
‎Bine. Asta e bine.
‎Nu-l cunosc pe tatăl tău, dar dacă vrei
‎companie sau sprijin.
‎Facem saună.
‎- Nu vreau. ‎- Eu da.
‎- Nu vrei. ‎- S-a făcut.
‎Dar ne vedem mai târziu? ‎Ca să îți povestesc?
‎Da.
‎Nu vreau să mă bag. ‎Nu trebuie să mă ai în coaste.
‎Îmi place să te am în coaste.
‎- Bun. ‎- Baftă cu tatăl tău!
‎Eu o să dorm un pic la muncă. ‎Ne vedem mai târziu.
‎Nu. Nu se doarme la birou.
‎- Frisbee, du-te în bârlogul tău! ‎- Bine.
‎- Oprește luminile de sus! ‎- Alții lucrează.
‎Bună idee. Știți ce, ‎puneți-vă telefoanele în mod silențios!
‎- Cinci minute de pauză. ‎- Bine!
‎Hei! Iată-l!
‎CĂSĂTOREȘTE-TE CU MINE, CLARK ‎CLARK E DUMNEZEU
‎Îmi pare rău pentru caruri.
‎Cred că îți vei da seama ‎că asta e o mare neînțelegere.
‎Bună, Clark!
‎Tată, cum ai putut?
‎Reverendul a venit ca să te ajute.
‎Voia o întâlnire,
‎așa că m-a sunat și l-am invitat aici, ‎la o saună plăcută cu noi.
‎Nu ți-e cald?
‎Cei drepți nu transpiră.
‎Ia loc, te rog!
‎Doamne! Bine.
‎Știi povestea băiatului ‎care a strigat „Lupul”?
‎- Sigur. ‎- E scrisă de Esop.
‎Fabula lui Esop e despre un băiat ‎care striga „Lupul,”
‎deși era clar că niciun lup ‎nu-i amenința turma de oi.
‎Apoi, într-o zi, ‎a văzut un lup adevărat.
‎Și a strigat din nou „Lupul”!
‎Iar orășenii nu i-au sărit în ajutor,
‎fiindcă nu mai aveau încredere în el.
‎Turma lui a fost devorată.
‎Morala acestei fabule e ‎că mincinoșii nu sunt crezuți,
‎nici când spun adevărul.
‎Mă înțelegi?
‎Crezi că sunt băiatul care strigă „Lupul”!
‎- Puteai să fi zis deja. ‎- Da.
‎N-o să-mi las turma să fie devorată ‎pentru că e distrasă de un băiat pueril
‎care are intenția de a ne minți pe toți.
‎Știi,
‎ca să te contrazic, ‎nu am cerut eu toate astea.
‎S-a întâmplat.
‎Nu e un truc. E ceva real și e ciudat.
‎Te rog, fiule! Mărturisește!
‎Trebuie să nu mai minți. Mai ales pe mine.
‎Să fim serioși! Ce spui?
‎Știi ce?
‎Să văd dacă vă pot arăta.
‎Ce faci?
‎Dumnezeule!
‎Bine.
‎Super. Am reușit.
‎Dumnezeule!
‎Fiule, îmi pare… ‎Îmi pare rău că nu te-am crezut.
‎E în regulă, tată. Înțeleg că e mult ‎de procesat. Dar nu e un truc.
‎Cum îndrăznești?
‎Chițibușuri contra Domnului.
‎- Chițibușuri? ‎- Oprește lumina infernală acum!
‎- Unde ți-e telecomanda? ‎- Telecomanda? Sunt în halat.
‎- Unde ar fi? Am mâinile aici. ‎- Știu unde e.
‎E în fundul tău.
‎De ce aș avea o telecomandă în…
‎- Ești infam. ‎- Hei!
‎Dacă-mi mai faci fiul infam, ‎îți dezbat dinții din cap.
‎Nu accept ca șarlatani să distragă ‎suflete cu frica de Dumnezeu ca mine,
‎care-s mesagerele Domnului.
‎Îți promit, Clark.
‎Termină cu trucurile imediat
‎sau te distrug.
‎Du-te învârtindu-te!
‎Ai simțit că poți controla ‎lumina mai mult de data asta?
‎Chiar cred că da.
‎Ar putea fi mare lucru.
‎Sper că da. Simt că-s aproape ‎de scopul meu și nu-mi dau seama care e.
‎Știu că o să-ți dai seama ‎de ce trebuie să faci.
‎- Mulțumesc. ‎- Bine.
‎- Mersi. ‎- Cafea?
‎- Nu, mersi. ‎- Bine.
‎Vestea bună e că tu și tatăl tău ‎vă înțelegeți bine din nou.
‎- Da. ‎- Sunteți apropiați.
‎- Mersi. ‎- Frișcă?
‎- Nu, mersi. ‎- Bine. Poftim!
‎Nu vreau să mă bag,
‎dar mă întrebam dacă mama ta e,
‎știi tu, încă prezentă sau cu noi?
‎E bine.
‎Ai mei au divorțat când aveam 13 ani.
‎Și mama l-a cam înșelat pe tata.
‎Cam?
‎L-a înșelat pur și simplu pe tata. Da.
‎Apoi, când s-au despărțit, ‎părea că nu voia să stea cu mine.
‎Dar eu și tata suntem apropiați. ‎Am rămas cu el.
‎Și încă o văd pe mama de Crăciun și de
‎Crăciun.
‎Tom.
‎Cu respect, am tras cu urechea.
‎Politicos și sinistru. ‎E o combinație dificilă, dar ai reușit.
‎Ce e cu sabia uriașă și ciudată?
‎Clark.
‎Îți dau sabia mea în dar.
‎Îl și ceri de soț?
‎Amily, e figurativ.
‎Acum, că voi fi bodyguardul lui Clark.
‎Ce? N-am fost de acord.
‎Nu-ți face griji! ‎N-o să tai pe nimeni. E din spumă.
‎Slavă Domnului!
‎Deși cred că aș putea ‎ciomăgi pe cineva cu ea.
‎Să-l ciomăgesc pe reverendul ăla?
‎Poftim?
‎Nu. Voiai să spui „nu”, nu?
‎Așteptam.
‎Așteptai să vezi încotro bate vântul?
‎- Eram indecisă. ‎- OK.
‎Sigur că nu. Fără ciomăgeală.
‎Bun.
‎Întrebare rapidă. De ce ai o sabie uriașă?
‎- De unde ai luat-o? ‎- Îți arăt eu.
‎Care dintre voi e destul de îndrăzneț
‎să-l învingă pe Căpcăunul din Gilgoth
‎într-o luptă care să decidă ‎soarta întregului Gilgarath?
‎Sunt atât de îndrăzneț.
‎Groaznic drăcușor Gamwyn din Glendathf.
‎- La ce mă uit? ‎- Joc de roluri.
‎- Sunt LARPer. ‎- Arăți foarte bine.
‎Da, Goladriyule din Gilgar.
‎Nume similare.
‎Da, sunt eu, Gidriyule din Gilgar ‎și te provoc pe tine,
‎Căpcăunule din Golgath.
‎Sunt cam multe G-uri, ținând cont ‎că sunt 25 de alte litere, dar fie.
‎Le-am spus,
‎dar Vernon inventează numele ‎și e managerul.
‎Vernon e drăcușorul obraznic?
‎Da.
‎De unde știi asta?
‎Ascultați-mă pe mine!
‎Regina viscolului.
‎Golidriyule din Gilgar, trebuie întâi
‎să mă învingi pe mine, ‎Glenwyn din Galdathlian într-o luptă
‎pentru onoarea de a ucide
‎scârba aia.
‎- Suge-o, Amily! ‎- Nu ieșiți din personaj!
‎Eu singură voi salva Golgarath.
‎Jim, Joe.
‎Eliberați-mă de bestie!
‎Da, regină.
‎Glenwyn, Regina viscolului ‎din Galdathlian,
‎trebuie să lupți ‎cu Goladriyule din Gilgar,
‎pentru că ai fost provocată.
‎Provocată!
‎Să înceapă lupta!
‎- O luptă? ‎- Da.
‎- Ce? ‎- Vine.
‎Doamne, ești tu și…
‎O, da!
‎Mă predau, la naiba!
‎Doamne, ai fost înfrânt așa de tare.
‎- Tom, beton. ‎- Du-te naibii!
‎Treci la coadă!
‎Aici erai.
‎Hei, ce clip tare, nu?
‎Știu.
‎E bun. Ar trebui să-l văd zilnic.
‎E bine să râzi, nu? Mai ales acum.
‎Știu, da.
‎Mo, mă gândeam…
‎Dacă e ăsta?
‎- Ce să fie? ‎- Sfârșitul.
‎O! Nu cred că e sfârșitul.
‎Dar dacă Clark e cu adevărat ‎un fel de profet,
‎ar putea fi ăsta.
‎Ar putea fi sfârșitul lumii.
‎În acest caz, noi doi și noi toți
‎am fi morți.
‎Ragnarok.
‎Nu. Ăla e un film cu Thor.
‎Știu. Eu doar… Încercam ‎să destind atmosfera. Scuze!
‎Ți-am luat ceva.
‎E un cub Rubik și mai greu de rezolvat?
‎De fapt, e
‎o jucărie puzzle ‎cub pentagonal dodecaedru magic.
‎Pare dificil.
‎Așa cred, dar cred că ești pregătit.
‎Mi-a plăcut ‎că nu trișai repede la cubul Rubik
‎și nu căutai răspunsurile. ‎Spune multe despre tine și caracterul tău.
‎Cred că celălalt cub Rubik era prea ușor.
‎Așa că nu renunța la celălalt. Continuă!
‎Mulțumesc. Doamne!
‎Ce drăguț din partea ta!
‎- Mă bucur că-ți place. ‎- Da.
‎- Super. ‎- Și o voi face. Mă voi strădui.
‎Da.
‎Am vrut să-ți spun și că…
‎Uite, dacă ăsta e sfârșitul lumii… ‎Sper că nu, dar dacă e…
‎ar trebui să-ți spun ‎că mi se pare că ești foarte de treabă.
‎- Serios? ‎- Serios.
‎De treabă. Da.
‎Super.
‎Eu cred că ești…
‎Doamne!
‎Bună, Tom!
‎Nu e distractiv? ‎Nu mă pot vedea. Îmi place.
‎Hei, omule! Nu credeam ‎că o să te mai văd. Salut!
‎Suntem prieteni acum.
‎Bună, Amily!
‎Bună, Wendy! ‎Îmi place când îți ridici părul.
‎Mulțumesc. Ești bine ?
‎Lucrez la cotul meu.
‎Mai bine te duci la doctor.
‎- Bună, Clark! ‎- Bună, Wendy!
‎Deci, nici ea nu te poate vedea?
‎Nu vreau să fiu văzut în lumea voastră.
‎Așa că promit că voi doi sunteți ‎singurii muritori care mă pot vedea acum.
‎Ești aici! Super.
‎- Bună! ‎- Mă bucur să te văd!
‎Hei, omule! Mă bucur să te văd.
‎Stai! Ce?
‎Scuze pentru limbaj, ‎dar ce pana mea se întâmplă aici?
‎Pe scurt, sunt un director esențial.
‎Cred că-s un fel de manager intermediar ‎atât în Rai, cât și pe Pământ.
‎Lucrez dublu, primesc un cec. Nu mă plâng.
‎Stai puțin! ‎Trebuie să mă lămuresc ce spui.
‎- Vrei să spui că el e un înger? ‎- Da.
‎Ce e asta? Ăsta e costumul tău uman?
‎Arată la fel în Rai.
‎Ce faci acolo, sus?
‎În rai, dacă e un eveniment mare, ‎ca o mare ședință celestă,
‎eu sunt responsabil ‎de anunțarea tuturor părților.
‎Apoi dau un feedback ‎în timp real despre ședință.
‎Pe scurt, trimite rapoarte ‎despre tot ce știe deja toată lumea.
‎Asta e tot ce face și aici.
‎Oameni buni. Nu e mare lucru, ‎dar trebuie să vă spun ceva.
‎Când oamenii spun: „Nu e mare lucru,” ‎adesea e cam mare.
‎Sigur nu e. Probabil nu e nimic.
‎E destul de mare.
‎- Ai zis că nu e mare lucru. ‎- E uriaș.
‎Bine. Voi spune totul.
‎Ea e aici.
‎Cine e aici?
‎Satana.
‎Cade!
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi