РЕСТОРАН «БОБС БІГ БОЙ»
Хтось хоче поговорити про Боже послання?
-Він! -Поговоримо про послання Боже?
Тримайте, пане. Дякую.
-Не викидайте його! -Він все одно викинув.
Сміттяр!
-Б-О-Г. -Ви мене знаєте!
-Вам не цікаво. Це нормально. -Ні? Це…
Ти молодець.
Я запізно виходжу.
Лише поглянь.
-Бінго. -Я здивував себе. Додав емоцій.
-Це було класно. -Так тримати. Молодець.
Спробую трохи потанцювати.
-Нічого… -Усе гаразд.
Хтось хоче почути послання Боже?
Пане?
Вітаю. Утратили віру? Не хочете з'їсти зефіру?
-Чувак, відвали. -Придурок.
Хлопці не люблять каламбури.
-Хто хоче поговорити про Бога? -Поговоримо про Бога?
СЕРІАЛ NETFLIX
Зі мною зараз превелебний Мілтон Троп,
який швидко став популярним та впливовим
релігійним діячем у Південній Каліфорнії.
Я не дуже впевнений на цей рахунок, Тамаро, але дякую і благослови вас Бог.
Дозвольте спитати, коли ви вперше почули голос Бога?
Тамаро, я процитую старого-доброго Джонні Кеша,
який, безсумнівно, зараз горить у пеклі:
«Друже, я був усюди».
Я був поганим…
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Що дивишся?
Пам'ятаєш, я думала, що я десь бачила цього священника?
Я знайшла стару рекламу. Я мала рацію.
У мене була чудова тітка.
Вона повелася на його прутню, він її обікрав.
-Капець. -Так.
-Боже. -Ось він!
Боже, скільки там людей.
Вони й раніше там стояли, але не стільки ж.
Фургони ЗМІ стоять уздовж усієї вулиці. Божевілля.
Це вже занадто.
Потрібно забиратися.
Гаразд. Куди підемо?
Мабуть, на роботу.
Чорт.
Завжди забуваю, що працюю.
Боже.
НЕ СВІТИСЯ
Боже мій.
Кларку, вилікуєте мене?
Вибачте, я не можу.
-Особистий простір. -Перепрошую.
Що ти щойно сказав?
Перефразував Послання до коринтян іспанською. Отже, я знаю і те, і те.
Привіт, я дуже радий бачити вас усіх.
-Дехто тут дуже злий. -Я б тобі врізав.
Відсунься. Знаєте, чому ви божевільні?
Бо ви поводитесь так.
Ви поводитеся божевільно, бо божевільні. Я вас переїду.
Колего по шлюбу, геть.
Швидше!
У вас інших мітингів немає?
Не вдягнеш шолома?
Ні, бо нагріється металева пластина в голові.
-Не виходить. Чому ця штука не піддається? -Гей.
Ти майже склав дві сторони.
Мені потрібні всі шість сторін. Дві сторони замало.
Тупий куб.
Пішов ти!
Пробач мені за цей вибух емоцій.
Певно, усе через виховання.
Не знаю, може тобі це знайомо…
Мої батьки емігрували сюди з Пакистану,
і ми ніколи не приймали невдач.
Я розумію.
Я теж вважаю, що для мене невдачі неприпустимі.
Так. Проте у тебе чудово все виходить.
Дякую. Красно дякую. Це дуже мило з твого боку.
Мохсіне.
Не сердься на цей кольоровий куб.
Дам професійну пораду. Знайди на YouTube відео про складання кубика й усе вийде.
-Таким чином я склав його за п'ять хвилин. -Я не хочу відео.
Я хочу навчитися робити це сам. А ще ти брешеш.
Ти ніколи не складав кубик Рубіка.
Ну, розумієш, я маю на увазі, що якби захотів, я б зміг.
Там чудові відео.
Але, так. Я ніколи не складав кубик Рубіка.
І, якщо чесно, я не дуже то й вмію користуватися YouTube.
Гаразд, це вже якась маячня.
Ти буквально працюєш на IT компанію. Діти знають, як користуватися YouTube.
Але там потрібен пароль абощо…
Привіт, друзі.
-Ось і голубки. -Привіт, Томе.
Ми вже офіційно минули стадію потрахушок?
Боже мій. Це неймовірно недоречно, Томе.
Люди вже так не говорять. В якому році ти живеш взагалі?
Ну, через дислексію, я насправді ніколи не знаю, який точно рік.
Це якесь безглуздя.
Нехай так буде.
Вибач.
Що?
Попрошу повторити. Що ти щойно сказав?
Вибач.
Ого. Краще пізно, ніж ніколи.
Ну, я помітив, що мій коментар був грубим.
Ви ж знаєте, я люблю так жартувати.
І часто я збираюся сказати щось дурне, а потім кажу це.
І поки я встигну зупинитися, слова вже вилітають з рота.
Я б хотів вибачитися.
Добре, Томе. Я приймаю вибачення.
-Це дійсно відбувається? -Зніми це.
Слухай, я вчора й ока не зімкнув.
Здається, відтоді, як я побачив відео, де ти світився,
я змінився.
Кларку, думаю, ти святий чи щось таке.
Саме тому ти світишся і знаєш різні штуки.
Я хочу стати краще, і ти можеш допомогти,
бо тебе
обрав Бог?
Не знаю, він мене обирав.
Знаєш що? Здається, я відкрив справжній сенс життя.
Певно, для мене це стати краще.
Гадаю, я можу стати краще.
Сенс життя — слідувати за тобою.
-Слідувати за мною? -Так.
Можемо обійнятися?
Так, звісно.
Іди сюди, друже. Усе гаразд, Томе.
Це найкращі обійми в житті.
Боже.
Ого. Гаразд.
Це відбувається.
Авжеж. Відчуваю, як ти протікаєш через мене.
Якщо ви не почнете здавати бланки, верхівка мене закопає
за невідповідність графіку. А у Фрисбі не такі правила.
Сяйво Кларка прекрасне.
Томе, підійми руки над талією.
Так, звісно.
Добре, Томе. Усе добре.
Вибачте мені. Я не хотів переривати вас
і втягувати у все це.
Усе гаразд.
Гаразд, шоу закінчено.
Шоу закінчено. Ну посвітився чоловік.
Белло, шоу минуло.
-Він сяяв. -Так, я знаю. Заспокойся.
Томе, мушу визнати, це найменш дурна версія тебе зі всіх, що я бачила.
Випусти все, Томе. Не стримуйся. Ось так.
Фу, гидота.
Що зі мною відбувається?
Нехай спокійна гра тебе заспокоїть. Просто заспокойся.
-Кларку. -Боже. Ні, Томе!
Ні, Томе! Ні! Боже.
Ні, так не можна. Моє найгірше жахіття здійснилося.
Ми вже це пройшли. Я слідую за тобою.
-Є прогрес? -З чим?
З закрепом?
О, ні. За це не треба питати. Це моя проблема й мені за неї перейматися.
Я цим не ділитимусь. Навіть з послідовником.
Гаразд, святий.
Пропозиція. Я хочу стати твоїм тілоохоронцем.
-Що? -Так. Мені потрібно тобі допомагати.
Я рватиму за тебе.
Не знаю. Зараз багато всього відбувається.
-Ти вмієш добре битися? -Ні. І близько не вмію.
Це суттєвий недолік твого плану.
Так, гадаю, так це й називається. Недолік.
А ще недоліком є те, що ти підглядаєш за людьми в туалеті.
СИНКУ, ЦЕ ТАТО. Я ВИРІШИВ ПРОБАЧИТИ ТОБІ Й ПРОПОНУЮ ПОНІЖИТИСЯ РАЗОМ У САУНІ.
Прекрасно.
Томе, дай продихнути хоч трохи.
Привіт.
Я намагалася завадити йому переслідувати тебе, але він занадто слизький.
Томе, відвали.
Неможливо.
Ти поспішаєш?
Так, тато хоче поговорити зі мною.
О, чудово. Це прекрасно.
Я не знаю твого тата, але якщо
тобі потрібна компанія.
Ми з ним підемо в сауну.
-Я пас. -Я за.
-Ні. -Добре.
Але, може, побачимося пізніше? Я все розповім.
Так.
Але не хочу постійно заважати тобі. Ходити туди-сюди.
Усе гаразд.
-Круто. -Успіхів з татом.
Я тут трохи подрімаю. Зустрінемося пізніше.
Ні. В офісі спати не можна.
-Фрисбі, залізь у свою діру. -Добре.
-І вимкни лампи. -Інші люди працюють.
Чудова ідея. Чуєте, заберіть дзеленчалки з телефонів.
-П'ять хвилин перерви. -Гаразд!
Гей! Ось він!
КЛАРКУ, ВИХОДЬ ЗА МЕНЕ КЛАРК — БОГ
Перепрошую за всі фургони.
Гадаю, ти зрозумієш, що це все велике непорозуміння.
Привіт, Кларку.
Тату, як ти міг?
Превелебний тут, щоб тобі допомогти.
Він хотів зустрітися,
тож подзвонив мені, і я запросив його поніжитися в сауні.
Вам не спекотно?
Праведники не пітніють.
Будь ласка, сідайте.
Боже. Добре.
Знаєте байку про хлопчика, що кричав: «Вовк»?
-Авжеж. -Її написав Езоп.
Байка Езопа про хлопчика, що постійно кричав: «Вовк»
і вважав, що немає ніякого вовка, що загрожує його отарі овець.
І ось одного дня він нарешті побачив вовка.
І закричав знову: «Вовк»!
І жителі міста не прийшли йому на допомогу,
адже вони йому не повірили.
Його отару з'їли.
Мораль цієї байки в тому, що брехунам не вірять,
навіть коли вони кажуть правду.
Розумієте?
Повністю. Ви вважаєте, що я цей хлопчик.
-Мав швидше зрозуміти. -Так.
І я не дозволю, щоб мою отару з'їли, бо її відволікає інфантильний хлопець,
що хоче всіх нас обманути.
Розумієте,
на свій захист скажу, що я про це не просив.
Це просто сталося.
Це не трюк. Усе по-справжньому, і це дивно.
Будь ласка, синку. Очисть себе.
Перестань брехати. Особливо мені.
Ну ж бо. Що скажеш?
Знаєте що?
Спробую вам показати.
Що ви робите?
Боже мій.
Добре.
Круто. У мене вийшло.
Боже мій.
Синку, мені… Мені так шкода, що я тобі не вірив.
Усе гаразд, тату. Я розумію, що це важко сприйняти. Але це не трюк.
Як ви смієте?
Обман проти Бога.
-Обман? -Негайно вимкніть це пекельне світло.
-Де ваш пульт? -Пульт? Я в халаті.
-Де б йому бути? Ось мої руки. -Я знаю, де ваш пульт.
Він у вас у сраці.
Навіщо мені засовувати пульт у…
-Бо ви злий. -Агов.
Ще раз назвеш мого сина злим, і я виб'ю тобі зуби.
Я не дозволю шарлатанам відвертати увагу від богобоязливих душ, таких як я,
які є істинними посланцями Бога.
Обіцяю, Кларку.
Негайно припиніть цей цирк,
інакше я вас знищу.
Пішов до сраки!
Тобі дійсно здалося, що можеш краще контролювати світло?
Мені так дійсно здалося.
Це чудовий знак.
Сподіваюся. Здається, моя мета так близько, але я не можу її зрозуміти.
Я вірю, що в тебе вийде з'ясувати, що ти маєш зробити.
-Дякую. -Добре.
-Дякую. -Кави?
-Ні, дякую. -Зроблю.
Але чудово, що ви з батьком помирилися.
-Так. Дякую. -Я знаю, ви близькі.
-Дякую. -Вершки?
-Ні, дякую. -Гаразд. Тримай.
Не хочу лізти,
але мені цікаво, твоя мама,
ну, ще з нами чи вже в рамці?
Вона в нормі.
Мої батьки розлучилися коли мені було 13.
І, типу, моя мама зраджувала тату.
Типу?
Просто зраджувала йому. Так.
І, коли вони розлучилися, виявилося, що вона не хоче проводити час зі мною.
А з татом ми були близькими. Тож я залишився з ним.
Але я зустрічаюся з мамою на Різдво
і Різдво.
Томе.
Вибачте, я підслуховував.
Ввічливий та моторошний. Таке комбо важко опанувати, але ти зміг.
Що за великий дивний меч?
Кларку.
Я присвячую тобі свій меч.
Ти цим і робиш йому пропозицію?
Це в переносному значенні.
Тепер я стану тілоохоронцем Кларка.
Що? Я не погоджувався.
Не хвилюйся. Я нікого не різатиму. Він з пінопласту.
Дякувати Богу.
Але заколотити когось міг би.
Мені заколотити того превелебного?
Що?
Ні. Ти ж хотіла сказати ні?
Я чекала.
Чекала моєї реакції?
-Вирішувала. -Гаразд.
І не думай. Не треба нікого колотити.
Добре. Гаразд.
Коротке запитання. Навіщо тобі величезний меч?
-Де ти його взяв? -Я покажу.
Хто з вас достатньо сміливий,
щоб зійтися з Огром з Гілгота
у генеральному двобої, який вирішить долю усього Гілгарата.
Я достатньо сміливий.
Жахливий гобліне Гемвін з Глендафу.
-Що це таке? -Рольова гра живої дії.
-Я ролплеєр. -Маєш класний вигляд.
Так, Глодріле з Гілгару.
Схожі імена.
Так, це я, Гідлріл з Гілгару, і я викликаю тебе,
Огре з Голгата.
Навіщо стільки букв «г», якщо в алфавіті ще 32 літери.
Я всім це казав,
але Вернон найкращий менеджер і придумує імена.
Вернон — нахабний гоблін?
Так.
Звідки ти знаєш?
Слухайте мене!
Королеву Завірюхи.
Глідріоле з Гілгару, спочатку ти маєш
перемогти мене — Гленвін з Галдатліану, у генеральній битві
за честь перемогти
оцього гімнюка.
-Пішла ти, Аллі. -Не псуйте гру.
Лише я можу врятувати Голгарат.
Джиме, Джо.
Звільніть мене від звіра.
Так, Королево.
Гленвін, Королева Завірюхи з Галдатіану,
зійдися у двобої з Гладрілом з Гілгару,
оскільки тобі кинули виклик.
Виклик!
Нехай розпочнеться бій!
-Бій? -О так.
-Що? -Зараз буде.
Боже, це ти та…
О так.
Здаюся! Я здаюся, чорт забирай!
Боже мій, оце ти гепнувся.
-Том на землю бом. -Пішов ти.
Не вперше чую.
Ось ти де.
Гей, чудове було відео, так?
Так і є.
Чудове. Щодня б дивилась.
Приємно просто посміятися. Особливо зараз.
Знаю, так.
Гей, Мо, я думала…
А якщо це все?
-Що все? -Кінець.
Ой. Ні, я не думаю, що це кінець.
Але, якщо Кларк справді якийсь пророк, то це може бути кінець.
Кінець світу.
А якщо це так, тоді ти, я і всі ми
просто помремо.
Рагнарок.
Не рагнарок. Це з фільму про Тора.
Я знаю. Я просто… Я намагався розбавити атмосферу.
У мене дещо є.
Це кубик Рубіка, який ще важче скласти?
Насправді це
п'ятигранна супермагічна додекаедр-головоломка.
Схоже, складна.
Так, але гадаю, ти візьмешся за неї.
Мені просто сподобалось, що ти не захотів змахлювати з кубиком Рубіка
й підглянути рішення. Це багато каже про твій характер.
Просто інший кубик Рубіка був би занадто простим.
Тож не здавайся при складанні цього кубика.
Дякую. Боже.
Це так мило з твого боку.
-Я рада, що тобі сподобалось. -Так.
-Круто. -І я старатимусь з усіх сил.
Так.
Я також хотіла сказати, що…
Якщо це кінець світу, сподіваюсь, що ні, але якщо…
Я хочу сказати, що думаю, що ти дуже класний.
-Справді? -Справді.
Класний. Так.
Круто.
І я думаю…
Боже.
Привіт, Томе.
Хіба не весело? Вони мене не бачать. Мені подобається.
Гей, друже. Я не думала, що ми побачимося. Вітаю.
Ми тепер друзі.
Привіт, Амілі.
Привіт, Венді. Класна зачіска.
Дякую. Усе гаразд?
Просто розминаю лікоть.
Сходи краще до лікаря.
-Привіт, Кларку. -Привіт, Венді.
То вона теж тебе не бачить?
Не хочу, щоб мене бачили у вас.
Тож обіцяю, що ви двоє — єдині смертні, що можуть бачити мене зараз.
Ти тут! Чудово.
-Привіт. -Радий тебе бачити, друже!
Привіт. Радий тебе бачити.
Чекай. Що?
Пробачте за французьку, але що за багетня тут відбувається?
Якщо коротко, то я важливий працівник.
Я щось типу менеджера середньої ланки, що працює тут і на небесах.
Працюю на двох роботах за одну зарплатну.
Стоп. Я маю якось запхати в голову те, що ти кажеш.
-То це ангел? -Так.
А що це таке? Твій дурнуватий костюм людини?
На небесах він має той самий вигляд.
А що ти там робиш?
На небесах, якщо відбувається якась велика небесна подія,
я відповідальний за збір усіх зацікавлених осіб.
Тоді я даю їм прямий фідбек щодо події, яку вони відвідують.
Коротше, він просто надсилає звіти про все, що всі вже знають.
Тут він робить те саме.
Друзі, це не дуже важливо, але мушу вам дещо сказати.
Коли кажуть: «Не дуже важливо», — зазвичай це важливо.
Упевнена, що ні. Якась дрібниця.
Ну, насправді це важливо.
-Ти ж казав неважливо. -Це суперважливо.
Гаразд. Скажу, як є.
Вона тут.
Хто тут?
Сатана.
Бабах.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як