EN NETFLIX-SERIE
Är du säker på det här? Jag tror inte att det trendar längre.
Pappa säger att det är stort bland unga på TikTok.
Visst, och ingen förstår sociala media bättre än gamla, så okej.
Då kör vi på tre, två, ett.
Gud sen!
Vem sen?
Clark…
Gud sen!
…dansar på TikTok.
-Tankar kring det? -Vadå?
Ni inser visst inte varför jag kallat till Clark-rådets första möte?
Jag undrar helt klart varför vi stannar sent här? Och vad är "Clark-rådet"?
Det är ju vi.
Jag skulle inte gå med i nåt som hette "Clark-rådet".
Absolut inte.
Vi behöver inte gräla om rådets namn, som är så coolt och minnesvärt att…
Jösses! Tom-othy!
Jag föreställer mig ett väldigt stort glas rött vin nu.
Ge mig ett skäl att inte fly härifrån
till ett glas rojo till lagom pris och med stor smak?
Jo, för att jag ser stora varningsflaggor här. Tänk efter:
Han och Amily lämnar jobbet i flera timmar för Gud vet vad. Han håller tyst om saker.
Vad menar du att han skulle undanhålla oss?
-Är det inte uppenbart? -Nej. Clark är patologiskt ärlig.
Minns du när han hittade en tiodollarssedel?
Han la sju dollar på lappar för att hitta den som tappat den.
-Sex ringde, och alla fick en tia. -Det kostade honom $67 att hitta $10.
Precis.
Men om han hittade tio och gjorde av med sju, och sen…
Det går inte ihop.
Jag begär att Clark-rådet upplöses.
Och är det okej skulle jag gärna följa med på ett rimligt prissatt glas rohio.
Rojo. Men visst, vi går.
-Nej, nej, begäran avslås. Rådet kvarstår. -Glöm det, namnet är för kasst.
-Jag gillar det inte. Nej. -Namnet står fast, skrivet i sten.
-Hejdå. -Vänta! Glöm namnet, som är Clark-rådet.
Med "glöm namnet" menar jag att rådet redan är döpt. Merch är på väg
med det namnet på, i era storlekar.
Jag är orolig! Undanhåller han nåt för oss kan vi inte hjälpa honom.
Jag tror inte att han skulle undanhålla nåt, särskilt inte jobbiga saker.
Jag står utanför "skinande mannen" Clark Thompsons hem.
Vem kunde tro att berättelsen skulle fortsätta att växa?
Berättelsen om en otroligt medelmåttig man som blev profet
och som tycks ha splittrat befolkningen.
Jag vet att det är galet där ute, men tänk positivt:
Du gör guacamole som är så god att du skulle kunna sälja den.
-Ett gratis råd: Kalla den "Holy Mole". -Den var bra, den gillade jag.
Jo, alltså…jag har tänkt på en sak.
Janet Jackson, var hon har hållit hus i vadå, sex, sju, åtta år? Jag också!
Hallå!
Söker du också Clark? Visst är han otrolig?
Gud, så spänd du är.
Du måste slappna av. Men den här soffan är förjäklig.
Den är från mamma. "Komfort är för svaga."
Jösses.
Det är svårt att slappna av när Satan vill döda mig.
Jo.
-Alla gillar ju dig, eller hur? -Jo.
Och kolla här: Chipp-å-dipp. En snacktivitet.
Men jag delar gärna.
Tack.
Fingrar in, fingrar ut.
Fingrar in, fingrar…kanske.
Gillar du sånt?
Vet du vad du måste sluta göra?
Du måste sluta tänka att världen ska gå under.
Satan är här, småskitar.
-Vad var det? -Vet inte.
-Vad flinar du åt, idiot? -Jag kunde ha sagt att du inte kommer in.
Hur?
Jag såg med mina krafter till att du inte kan öppna dörren.
Vem tror du att du är då, Harry Potter?
Det här är inte alls som Harry Potter.
Det är väldigt lika, men bara av en ren slump.
Jo, Amily, Clark: Det här är Satan. Satan: Amily, Clark.
Vänta ett ögonblick.
Nej!
Ursäkta, hör inte.
Lita inte på henne. Hon kan inte skada er så länge ni är innanför tröskeln.
Och ni är trygga på jobbet.
Åker ni raka spåret till och från jobbet på er vanliga väg, så klarar ni er.
Vi Harry Pottrade de vägar ni brukar ta, så ni klarar er.
Beklagar att det blev så tekniskt, det är Frisbees fel.
Kan ni inte bara Harry Pottra hela jorden?
Det funkar inte så. Vänta lite.
Och jag hatar ditt fåniga flin!
Bara så att du vet skyddar jag de här två med mitt liv.
Jag lämnar dem aldrig!
Ledsen, jag måste dra. Chefen söker mig.
Gör inget hon säger. Hon är ond, och hon vill döda er.
-Vänta, gå inte! -Nej!
-Inte nu! -Lämna oss inte.
Hej.
Vi fick nog en himla dålig start, eller hur?
Alltså, jag vet inte, jag kanske kan komma in på ett glas vitt
och så kan vi prata igenom det här?
Nej.
-Varför inte? -Du är Satan.
-Och jag dricker inte morotsjuice. -Hon gillar inte vitt vin.
Gud…
Jag måste säga att det här är orättvist, jag har ett oförtjänt dåligt rykte.
Alltså, demoner i allmänhet har ju dåligt rykte, men…
Okej, visst: Sanningen.
Det är en strid, det pågår en kamp mellan Lucifer och Gud
om himlens kungarike.
Men Lucifer vill bara göra allt mer kul!
Gud är trist. Alltså…
Läget nu, det är faktiskt riktigt härligt, och det vill man ju inte sabba.
Tänk om vartenda år kunde vara som 2020!
Så vad jag skulle vilja, vad vi skulle vilja, vad vår sida skulle vilja är
om du, Clark, kanske kunde hjälpa oss?
Vad sägs?
Alltså, jag skulle ju kunna göra det värt det för dig. Du kan få grejer.
Som vadå?
Jo, som…
Det här känns fel.
Att det är fel gör det ju inte dåligt.
Dåligt!
Jag gillar henne. Jag gillar dig.
För att din fot är över tröskeln!
Herregud! Vad är det här?
Vet du? Jag får nog lov att be dig att lämna min veranda.
Nej.
Okej, jag bannlyser er.
-Härmed bannlyser jag er. -Bannlysning.
Å, bort!
Å, vet ni vad jag tror?
Ni är inte smarta nog att tjäna Gud.
Och det tror jag att ni är medvetna om.
Jag måste ansluta till striden där uppe, men kommer snart tillbaka och dödar er.
Så far åt helvete, far åt helvete, och ditt älskade citronträd kan också dra!
Hopp och hej!
Subban brände ditt citronträd!
Jag fattar inte att du är så lugn, mitt hjärta bultar, pulsen är extrem.
-Jag känner inget alls. -Hjärtat är ju här.
-Okej, jag känner nåt. -Bra, bra.
Om det skulle lugna dig kan jag tänka mig att sova över igen.
Ja, det vore coolt. Jag tänkte på din säkerhet.
-För säkerhets skull. -Tack.
-Känner du doften? -Vilken doft?
Det doftar… Herregud, det är visst…
Det kommer visst från dig. Herrejävlar.
Du doftar precis som chokladkakorna min mormor brukade baka.
Verkligen?
Mina vänner: Clark Thompson, eller "mannen som skiner".
Han försöker att ruska om vår tro med sin lögnaktighet.
Han försöker bluffa oss till att följa honom!
-Ska vi låta det ske? -Nej!
-Ska vi det? -Nej!
Sannerligen inte, för bara de som förstår Gud
kan verkligen känna Gud. Som vi gör.
Endast de rättfärdiga har rätt.
-Amen. -Låt mig höra er!
Endast de rättfärdiga har rätt!
Gud predikar fred och jag predikar Guds ord.
Men fanns det nån jag skulle nita mitt i nyllet, så var det Clark Thompson!
Jag skulle nita skenet av honom!
Vänta, törs vi?
Chamuel har ju Harry Pottrat alla vägar till jobbet, så det bör gå.
Du, Clark! Endast de rättfärdiga har rätt!
Din lille skit!
Ja, fly!
Hoppas att det gjorde ont! Och "rättfärdig" stavas inte så!
Stanna!
-Försök inte! -Förlåt!
Kom igen!
Jag ändrar mig inte, jag låter dig inte flytta närmare Clark.
Varför inte?
Ledningen spikade placeringen för två månader sen
och jag sände dussinet mejl för att få de bekräftat av er. Produktionsmaximering.
Du hör inte på, jag bryr mig inte.
Clark känner till saker han inte berättar för mig.
-Det vet jag inget om. -Det här suger. Jag vill flytta!
Och jag kommer hit varenda dag och tjatar tills det blir så.
Ett dagligt möte, bara du och jag? Härligt.
-Nej, sluta. -Jag kan 12.45 till 13.15 varje dag.
-Nej, då kan jag aldrig! -Jag preliminärbokar det.
Nej, gör inte det, jag går!
-Fredagar får bli senare, typ 19.30. -Gud, nej!
Vi kan ta en timme, det ordnar sig.
Hejsan.
-Hej. -Hej, jo, jag tänkte bara…
…på det du nämnde häromdan.
-Vadå, att jag tycker att du är trevlig? -Ja, det.
Ja, och det finns ju en mängd sätt att tolka det uttalandet.
Jag ville bara berätta att om världen är nära att gå under
så tycker jag att du är trevlig. För det är du.
Och vad som händer sen kan vara det som händer sen, liksom.
-Är det okej att jag är så gammal? -Ja.
Fast vänta, du är väl inte en riktigt stilig och vältränad kille på 55, va?
Jag är 37.
Ja. 37 är toppen!
-Så bra. -Ja, det är toppen.
Bra.
Jo, jag har fortfarande långt kvar till att lösa den där otroligt svåra kuben.
Den pentagonala dodekaeder-kuben.
-Just den. -Ja.
-Du är så smart. -Tack.
Nej, sluta, min grej är viktigare.
Kuk-Frisbee låter mig inte flytta skrivbordet.
-Håll stilen, Tom. -Jag har rast, Frisbee!
Nåt måste ju göras. Jag måste vara nära Clark för att kunna hjälpa honom.
Jag fokuserar på det positiva här, alltså att du vill kunna hjälpa Clark.
Det är det minst själviska jag hört dig säga!
-Känner ni en doft? -Ja.
Det doftar gammal segelbåt.
-Mormors filt! -Hot Pockets.
-Vad är det som doftar så? -Hejsan!
Har du precis varit i en marina? Herrejösses!
-Det är ju du. -Wendy…
-Du doftar himmelskt! -Nej, ni har fel, det är Hot Pockets.
-Vad är det här? -Herregud!
-Amily! -Vad gör ni?!
Herregud, vad är det med er? Ni är som vildkatter!
Försök inte! Berätta vad som händer!
Vi har inte hela bilden, och nu doftar du himmelskt?
-Verkligen. -Du måste berätta allt för din livvakt.
-Clark-rådet håller med. -Vilket?
-Ingenting. -Finns inte.
Kom igen, ut med det. Vad har hänt?
Om ni verkligen måste veta, så… En snubbe kastade en tegelsten genom mitt fönster.
-Galning. -Nu i morse.
Och på sistone har jag känt mig lite överväldigad.
Jag älskar Rush!
-Spelar du den här för mig? -Jag vet inte.
-Jag går på toa. -Inga problem, alla bajar.
-Nej, tack. -Tack för det här!
Det är nog en flöjt.
Kom igen, vem tusan… Nej, Frisbee, stick!
-Du stängde av musiken! -Nej, jag kollade bara vad det roliga var.
Tom? Jag vill vara ifred, tack.
Nej då, Clark. Det är jag. Gud.
Jösses.
Du kommer inte att svimma. Kom ut, så att vi får prata lite.
Vi vet ju båda två att du spelar Candy Crush. Byxorna är på.
Okej.
Hej.
Bara så att du vet har jag alltid tänkt att du var en kvinna.
Jag har många skepnader. Det här är din skolsköterska i fyran, mrs Rowbotham.
Hon var rar.
G för Gud, så coolt.
Å, du är rolig. Jag gillar dig.
Det var därför jag valde dig, du är söt och enkel som pekanpaj.
-Tack. Jag är lätt nötallergisk. -Jag vet.
-Coolt. -Clark.
Jag kallade tillbaka Chamuel i ett särskilt hårigt läge i slaget i himlen.
Lucifer och hans styrkor angriper mig i detta nu
på många platser och kosmiska plan.
-Är du inte här? -Jo. Men universum är som en jättebaklava.
Allt kan hända på flera platser och i flera tider.
Så du strider mot Lucifer i himlen samtidigt som du talar med mig här?
Som en baklava.
Jag fattar nog inte baklava-liknelsen. Eller tänker jag på grekisk spenatpaj?
Nej, raring. Universum är inte alls som en spenatpaj.
Jo, jag kom för att säga dig att du måste börja få ut budskapet.
-Chamuel bad dig väl om det? -Ja, det gjorde han.
Och jag har försökt, men det har inte gått bra.
Nån slängde en ficklampa på mig.
Vad är det för ett budskap jag ska få ut? Chamuel var lite vag där.
Du måste berätta för folk att Gud finns, och att Gud är god.
Och alla, alltså alla religioner, har ganska rätt om Gud.
Och ingen har jättefel.
Jag gillar alla, förutom de som är galna eller skadar andra i mitt namn.
Så låt alla veta det, och så vill jag veta vad folk säger.
-Bra, det kan jag försöka fixa. -Bra.
Världen står inför en brytpunkt.
Det är alldeles för mycket hemskt där ute, och mitt batteri börjar sina.
Antingen får vi ut vårt budskap och folk börjar älska och respektera varann mer
och jag spöar Lucifer,
eller så gör vi inte så och han spöar mig.
Va?! Nej, kan vi köra på det första du sa?
Vill folk inte ha min hjälp mer kanske jag slutar erbjuda den.
Det är inte så lönt att släcka en brand om husägaren leker med tändstickor.
Jösses. Okej, hur kan jag bäst få ut budskapet, då?
Jösses!
Så klart, reportern du sände som jag flydde från.
Och media har varit hos mig i veckor!
Och fastnar du, be din flickvän om hjälp. Hon får saker gjorda.
Flickvän, du sa "flickvän". Är det din vilja?
Vill du ha en Starbucks?
Kom ihåg: Ett glas vatten för varje kaffe. Hydrering är viktigt.
Jaha, då så. Vi ses snart. Eller kanske aldrig mer.
Oj, så gott.
Hur är det? Du var på toa i fyra timmar! Jag försökte titta in, men det var låst.
Jaså? Jo, jag träffade Gud. Ja, på toa.
Jag fick en Starbucks. Smaka, det är jättegott.
-Ja, får jag? -Ja!
-Gud, så gott. -Eller hur? Och det är ju rimligt.
Men det viktiga Gud sa var att jag måste prata med en reporter.
Jag måste ringa henne nu. Jag sabbar allt.
-Hallå? -Hej, Judy. Clark Thompson här.
Jag undrar om vi kan ta den där intervjun typ nu?
Jag är mitt i nåt här, vad sägs om i morrn bitti?
Det skulle funka för nån annan vid en annan tid om det inte vore akut.
Men det här är så akut att jag inte kan förklara hur akut akutheten är.
-Var stark. -Jag är på en dejt här.
Och talar ofint nog i telefon. Funkar det i morgon?
I morgon blir bra, och ha det fint på din dejt.
Jag har helt klart försökt,
så vi säger väl att jag messar dig mötestiden.
Ha en fin dejt. Hejdå.
Hemskt ledsen.
Vem är Clark? Det är väl inte en konkurrent?
Jag är så seg. Gud behöver snabba ryck, och jag är så seg!
Du kom ut och ringde reportern direkt. Du följde instruktionerna direkt.
-Du har kanske rätt. -Så klart.
Det här lär låta knäppt.
Det tror jag inte, lägger man ihop allt hittills, så…
Jag har tänkt på vilken viktig tid i livet det här är.
Och eftersom jag inte kan göra det jag borde…
Vill du ha lite ensamtid med…
-Hur visste du det? -Du är seg, jag snabb.
Och där svor jag att aldrig mer spela kickball.
Jag måste gå.
-Var det min lama berättelse? -Det känns bara B.
-Du är korkad och ful. -Va?
Du hörde.
Det är så vackert här.
Eller hur?
Fint att du gillar det. Frisbee har ju Harry Pottrat bilen, så…
Så det här lär vara ett av de få ställen där vi kan ta det lugnt.
-Ett där vi inte mördas av Satan. -Ja.
Baksätet, Clark!
-Va, varför det? -Kom igen, jag ska rädda dig!
-Vad är det här? -Oj, jäklar!
Satan kommer!
Har ni saknat mig?
Kör, öka!
-Jäklar. -Varför är min bil så seg?
Inte för att skvallra, men Frisbee skulle ha Harry Pottrat bilen.
Jäkla Frisbee! Om han jobbade i stället för att bokföra jobb vore allt bättre!
Eller hur.
-Har du pratat med reportern? -Hon var på dejt.
-Vi ska höras i morgon. -Det lär Gud inte gilla.
Jäklar!
Vad ska Satan ens med vapen till?
Hon behöver dem inte, hon bara gillar dem. Och hon uppfann dem ju.
Men du tål väl träffar, du är ju en ängel? En ärkeängel, du kan väl inte dö?!
Inför en demon på hög nivå som Lucifer och Satan? Jo.
-Du kan det helt klart. -Men inte Clark?
Han är ju en bra kille, bokstavligen handplockad av Gud!
Blir han skjuten, men så blir det ju inte, då kommer han väl till himlen?
Oklart på grund av omstruktureringar, men han kan helt klart hamna i helvetet.
Varför kör du en gammal Volvo, den har ju inga som helst hästkrafter?
Vi blir aldrig av med henne.
Du sabbade min hoj, ditt as.
Fan också.
Här är vi i alla fall säkra, Chamuel Harry Pottrade ju huset.
-Jag hoppas att han klarade sig. -Jag tror att han gjorde det.
Va, jag trodde att jag drack ur tequilan?
Kan du återställa tequila nu?
Nej, jag bad pappa att köpa en ny när han lagade fönstret.
-Det var rart av dig och honom. -Han skrev en lapp.
"Nya fönstret fixat. Ser fram emot fler härliga bastustunder. Kram, pappa."
Märklig mening.
-Han älskar saunan. -Jo.
Jag har inte hunnit säga det, men när jag träffade Gud i dag så nämnde Gud dig.
Jag vet inte, det var säkert…
-Varför skulle Gud nämna mig? -Hon kallade dig min flickvän.
Jag vet inte om det var nåt du var intresserad av att höra?
Men jag berättar det på ett mjukt sätt, ifall du skulle vilja gå ut med det.
Då kan vi ju göra det, men… Ja, alltså, som du vill.
Okej, ja.
Skulle du vilja gå ut med det?
Ja, absolut. Svarade jag för fort där?
För jag kan ju pausa lite.
Men jag menar inte att pressa dig.
Det bara kom upp i dag i en rätt ovanlig situation.
Och är det nåt du vill så vill jag helt klart det.
-Om du inte… -Jag vill också gå ut med det.
Så coolt.
-Gud… -Gjorde jag nåt?
Du gör det igen.
Du doftar som Marco Chevrolati.
Min första pojkvän. Han kysstes illa men hade fin cologne.
Ledsen, Leviatan. Jag skulle ha…
Jag skulle ha tagit dem, men den där dum-ängeln kom emellan.
Jag fixar det nästa gång.
Bossen blir inte nöjd.
Iväg.
Det är min toa.
Och min andra toa.
Undertexter: Henrik Brandendorff