SERIÁL NETFLIX
Judy ještě spí. Prý bude v pořádku.
To je skvělá zpráva.
Clarku…
Je mi to líto.
- Táta se určitě uzdraví. - Díky.
Řekli ti k tomu něco novýho?
Ještě ne.
Kámo, pojď sem. Letím si pro objetí.
- Dobře. - Jo.
Nasaj sílu.
Půjdeme pro něco k jídlu a pití.
Chceš něco?
- Ne. - Dobře.
Tak jdeme. Ty taky.
- Pojď, Tome. - Děkuju.
Zajímala by mě jedna věc.
Nemůžu na to přijít.
Proč tátovi nepomohl Bůh?
Bůh prý pracuje záhadnými způsoby. Možná je to jeden z těch způsobů?
Já nechápu, proč jsi nemohl…
když jste začarovali dům,
proč jste to samý neudělali i se saunou a zahradou?
Nechci se hádat, kdo za to může.
Ukážu provinilým prstem na sebe.
Já na tebe ukazuju oběma prsty, přesně to dělám.
Chamuel mě požádal, abych zabezpečil dům.
A pak to udělal sám,
protože si myslel, že nedodržím jeho pokyny.
Ale na svou obranu říkám, že N919 nikdy nepodal!
To je jediný způsob, jak zaharrypotterovat
vířivku, bazén nebo – promiňte – saunu.
Slyšíš ty bláboly, co vypouštíš z pusy?
Moc mě to mrzí, Clarku. Je to má vina. Jasný?
Je mi líto tvého táty.
Buď si jistý, že tahle nemocnice bude za chviličku satanaprostá.
Říkáš nám naprosto beze studu,
žes neudělal nic na naši ochranu?
I když jsi mohl, rozhodl ses to neudělat.
Chci říct, že ohýbám pravidla, abychom to zvládli.
Do prdele. Já ti ohnu a zlámu hnáty.
- Zlomím ti nohy. - Asi bys s tím měl pohnout.
- Běž něco udělat. - Chraň nás.
- Už jdu. Každý kout. - Žádný lejstra.
- Ne. - Žádný lejstra.
Jdu to tu všechno zaharrypotterovat.
Bez papírování.
Jednu nohu ti zlomím každopádně.
Dobrý den. Jsem doktor Stevens.
Jste rodina pana Thompsona?
Jo. Je to můj táta.
A já s ním spím.
S ním. Ne s ním. Je to…
Dobře. No.
Moc nerad vám to říkám.
Kvůli dlouhému působení tepla
utrpěl poškození mozku a ledvin.
Vyvolali jsme kóma, abychom ho stabilizovali,
dokud neurčíme nejlepší léčebný postup.
No páni.
Věděl jsem, že je to zlý. Nevěděl jsem, jak moc.
Dobře. Můžu za ním?
Rozhodně. Ovšem. To nevadí.
- Dobře. Díky. - Děkujeme.
- Počkám tu na tebe. - Dobře.
Taťko.
Je mi to moc líto.
Promiň, že jsem tam přišel pozdě.
Nedokázal jsem zabránit Satanovi, aby ti ublížil.
Je mi to líto.
Kéž bych to zvládl líp.
Byl jsem pomalý.
Moc pomalý.
Vždycky jsem byl pomalý. Promiň.
Je mi to líto.
AMERIKA JE ZATRACENÁ
HŘÍŠNÍKU
JEN SPRAVEDLIVÍ MAJÍ PRAVDU
VĚŘ V PÁNA
VĚŘ, ŽE PÁN PŘICHÁZÍ
Tady ho máme!
Sám velký podvodník.
Falešný proroku!
Jsem v nové televizi, Clarku.
Americká svatá síť.
ASS.
A teď mnohem víc lidí upírá zrak k Boží odměně.
Tvými triky se nenecháme zmást.
Jak se opovažuješ říct, že všichni mají pravdu o Bohu?
- Protože to tak je. - Ne, Clarku.
Bůh mi to řekl. Je to pravda.
Jen my máme pravdu o Bohu.
- Jen spravedliví mají pravdu. - Ano!
Jen spravedliví mají pravdu.
- Ano, prosím! - Promiňte.
Neodcházej.
Jen spravedliví mají pravdu.
Sakra.
Clark Thompson, neboli muž, co září, je opět ve zprávách.
Tentokrát s průlomovým článkem, který právě vyšel v USA Today.
Novinářka Judy Millerová nedávno vydala článek,
že Clark Thompson je posel Boží.
Haló?
Také prý byla svědkem božského jevu…
Kdo se dívá na televizi?
…napadl Satan, o kterém tvrdí, že je žena.
- Zabít mě nebude zábava. - Ahoj!
Proboha!
- Dobří gobři. - Promiň. Neřekla jsem…
Co jsi to řekl?
Řekl jsem „dobří gobři“. To jsou děsivý příšery z Dračího doupěte.
To říkáš, když si myslíš, že tě někdo zavraždí?
Můžu ti vzít zbraň? Nebo bombostříl?
Děkuju.
- Jak je tátovi? - Dobře.
Je to vážný, ale je stabilní.
Kdyby se něco změnilo, doktor mi napíše.
Tak jsem si skočil domů se osprchovat.
A měl jsem radost, že tě vidím v domě, který měl být zamčený.
Říkala jsem si, že jsem stejně pořád tady.
A dům je zaharrypotterovaný, takže bezpečný. Takže…
Pořídila jsem si klíč.
To je rozumný.
Taky jsem si přinesla věci. Napadlo mě, že prostě budeme žít spolu.
Paráda.
Možná to nic není,
ale přijde mi zajímavý,
že nepůjdu na rande s tím kamioňákem.
No, víš. Já taky rád řídím.
Je to můj koníček. Asi proto si tak rozumíme.
Něco jsem ti připravila. Uvařila jsem jídlo.
Určitě máš hlad a jídlo v nemocnici je děs.
Domácí kuchyně je lepší.
Co to dělám? Panebože.
Co to dělám? Tady.
Nevím, čím to chceš jíst, takže…
Jsou to krájený párky, který jsem vařila tak dlouho, až odpadlo střívko.
Což jim dodá jemnost.
Jsou na lůžku z ovesný kaše, protože jsem nenašla balení bramborový.
Napadlo mě, že to…
Když si to smícháš, určitě to bude mňamka.
Vypadá to jako usekaný prsty. Takovým zábavným způsobem.
Taky mě to napadlo. Takový tlusťoučký krvavý prstíky na nohou.
- Přišlo mi to srandovní. - A bílkoviny a sacharidy.
- Je to kruh života na talíři. - A zelenina. Kečup.
Těším se, až se do toho pustím.
Trochu ztuhla.
To je…
Páni. Má to říz.
To bude tou sójovkou.
Tu jsem tam právě cítil. Že jo?
- Jsem ráda, že ti chutná. - Páni.
Musím se držet, abych to hned nezblajznul,
ale potřebuju si skočit do sprchy a smýt ze sebe nemocnici.
No jasně. Celý dopoledne jsi byl ve zprávách.
Zabralo to? Funguje Judyin článek?
Ne, je mi líto.
Nikdo na to neskočil.
Nevím proč, ale lidi jsou ochotný věřit jen tomu, čemu věří.
Kruci.
Co mám dělat? Tak dobře.
V nemocnici mě nepotřebují.
Nechci být tady. Ty davy venku mě děsí.
- Mám se osprchovat a jít do práce? - Sakra. Pořád zapomínám, že mám práci.
Nebyl to trik.
Ne, díky. To si neudělám.
A nevím, jestli je to fyzicky možné.
Díky, že jste zavolali do Arresty.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se ti daří předávat poselství?
Moc ne. Obvolávám redaktory a tak. Všichni si myslí, že jsem podvodník.
Myslí si to i lidi tady, a to mě viděli zářit.
Je to šílený. Ignoruj je. To nic.
Mám dobrou zprávu.
U nás v Bay of Plenty Times o tobě napsali článeček.
Podvodník.
- Jo. - Každá drobnost dobrá, ne?
- Určitě. - Díky.
Taky jsem ti chtěla říct, Clarku, že to s tvým tátou mě mrzí.
- Díky. - Něco pro tebe mám.
- Co? - Vím, že to máš teď těžký.
Je to jen drobnost. Ale tady máš.
Páni.
Je to svíčka.
Můžeš ji zapálit.
- Paráda. - Je přírodní.
- Moc ti děkuju. Je krásná. - Není zač.
- Vážím si toho. - Není zač.
To je velmi přírodně vonící svíčka.
Ty potvoro jedna zákeřná.
- Těžká kostka, co? - Těžká?
Má dvanáct stran.
To je dvakrát víc než ta předchozí, takže je 48krát těžší.
Musím ji dát. Mám ji od Wendy.
Tak to je na dobrý cestě.
Promiň, nechci vyzvídat.
Nevyzvídáš. Prostě… Krátká odpověď je, že doufám.
- Myslí si, že jsem sympaťák. - Má pravdu.
Díky.
- Ale ne. - Co?
Jsem ve stejný situaci jako dnes ráno.
Nebo možná včera večer. Já nevím.
U týhle kostky čas a prostor ztrácejí smysl.
Je to vůbec kostka? Co myslíš? Co?
Má milion různých stran. Že jo?
Potenciální algoritmy jsou neomezený.
Která strana je vůbec horní?
Možná žádná.
No, možná ne.
- Já nevím. - Bože. Clarku, to je chytrý.
Možná nemá horní stranu. Možná já nemám horní stranu.
Možná je horní strana dole. Dole je nahoře. Asi…
Asi se na to musí jinak.
Mohsin je trochu moc rigidní.
Možná se musím uklidnit. Trochu uvolnit. Tančit.
Možná trochu hudby. Ty mi můžeš něco zahrát, že jo?
- Mám zkusit… - Ne. Víš co?
Promiň. Nemusíš. Máš toho moc.
Bože. Bez Toma je tu takový ticho.
Nerad to říkám. Bez Toma a Frisbeeho je tu ticho.
Moc ticho i na skládání kostky. Kde vůbec jsou?
Tom hlídá mýho tátu v nemocnici, protože nevěří Frisbeemu, že ji zajistí.
Démon, nebo člověk?
Neprojdeš. Ach, Diane. Jo, jasně. Prosím, běžte dál.
Jak se vám dnes vede?
Víš, co je divný?
Nic z toho už nezní šíleně. Možná jsme se všichni zbláznili.
Co myslíš? Já nevím.
Myslíš, že se Frisbee účastní tý mezigalaktický boží války?
- To si neumím představit. - Je tak usedlý.
- Ale mám malý problém. - Jaký?
Je to…
- Kostka? - Je to tohle.
A to je co?
Panebože. Je to… Máš to…
Máš to zničit? Je to úkol od Boha? Je to…
Bože. Co to tak smrdí?
Dej to… Zavři to!
Je to svíčka. Dostal jsem ji od Wendy.
A takhle smrdí, protože je přírodní.
To je příšerný. Smrdí to jako chlap, jehož péro…
Ahoj, kluci.
Ahoj. Zrovna jsem Mohsinovi ukazoval svíčku, kterou jsi mi dala.
Super. To mám radost. Musím zpátky.
Jo. Někdo by měl dělat opravdovou práci.
Přesně tak. Koukni se na sebe.
Pracuješ na tý kostce?
Svíčka, kostka. Wendy je všude.
Všude.
Jen malá odpověď na tvoje slova.
- Jasně. Jo. - To bylo dobrý.
Už jdu.
- Proč jsi mě do toho zatáhl? - Nechtěl jsem, stalo se.
Nemůžu to tu nechat. To by někoho zabilo. Musím za tátou. Co teď?
- Mám plán. - Díkybohu.
- Dobře. Co teď? - To je ono. To je ten plán.
Odnést svíčku do Frisbeeho kanceláře?
Čím jednodušší plán, tím lepší.
Řekneme Wendy, že nám ji tu Frisbee pohlídá.
Dobře. Můžeš jí to říct ty? Nemám rád lhaní.
Ahoj, cizinko.
- Ahoj. - Co se děje?
Nic, všechno při starým.
Všechno při starým. A navíc spousta podivností.
Tohle a tamto.
Víš, před pár dny
mi Clark vyznal lásku, takže…
No ne, Amily.
To je skvělý!
- Cos mu na to řekla? - No, nic.
Aha. Tak jo.
Možná je ještě brzy, možná to nevíš?
Možná necítíš to samý. To je trapný.
Nevím a to je divný. Vždycky vím, co říct.
Nebo co dělat. I když netuším, o čem mluvím.
Chovám se, jako bych to věděla.
Teď jsem se k někomu nastěhovala
a nejsem si jistá, co k němu cítím.
Nastěhovat se k někomu, když nevíš, co cítíš,
to je pro tebe typický.
Jo. Děkuju.
Není zač.
Byl Clark naštvaný, že jsi nic neřekla?
Ne. Nebyl naštvaný.
Prý nepotřebuje, abych mu to oplatila.
A v tu samou chvíli
oživil zvadlý kytky ve váze.
Panečku.
Jo.
Šílený je, že to, že Clark oživí zvadlý kytky,
už mi nepřipadá tak šílený.
Že jo?
Podívej. Máš Clarka aspoň trochu ráda. Že jo?
No…
Kdo by ho neměl rád? Je…
Víš, že mi moc nejde prožívat svý pocity.
Ale…
Mám o něj starost. Je toho na něj tolik.
To je pravda.
Nespěchej na sebe.
Uvidíš, co se stane.
Protože se zdá,
že my jediný si uvědomujeme, že možná nebude trvat tak dlouho
a přijde konec světa.
- Viď? Já vím. - Ano.
Díky, Wendy.
Není zač. Promiň, že jsem ti zkalila náladu.
Skvělá košile. Vypadáš fantasticky.
Děkuju.
CLARK JE ĎÁBEL
Mrzí mě, že pro vás nemám lepší zprávy.
Ale jeho stav se nezlepšil.
Má velké poškození ledvin. Neznámé poškození mozku.
Prozatím ne,
ale brzy se asi budeme muset domluvit, co dál.
Nechám vás tu.
Děkuji.
Chamueli, slyšíš mě?
Prosím. Posloucháš mě?
Chamueli, prosím.
Rozsekám tě na nudličky a použiju jako zubní nit!
To je pěkná blbost.
Není to žádná blbost.
Jsi blázen.
Díky.
Píka.
Hej! To je SC! Klasika, to už neseženu.
Na stůl nezasahovat. To je neutrální půda.
Frisbee!
Řekni Clarkovi, že teď nemůžu dolů.
Snažím se zůstat naživu.
To ne. Krvácíš? Nikdy nekrvácíš.
Teď asi jo.
Štít.
Teď už tě fakt zabiju.
Chamueli, moc tě tu potřebuju.
Potřebuju tvou pomoc. Hned. Jestli mě slyšíš, prosím.
Frisbee, řekni to Clarkovi.
Nemůžu. Musím hlídat, jestli všichni v bitvě dodržují pravidla.
Například jsi právě bodl mečem,
což je SS151.
A skvělá práce. Takže ti dám dvě plus.
Mlč, Frisbee.
Kdo spadl do propasti nekonečna?
Byl to Balthamore?
Nebo Baphomet?
Sbohem, hajzle.
Safra, Chamueli.
Jak mu je?
O trochu hůř, myslím.
Ahoj. Díky, že mi hlídáš taťku.
Žertuješ?
Dělám to rád.
Taky nevěřím, že Frisbee zvládne zaharrypotterovat cokoli.
Natož celou nemocnici.
Četl jsem výcuc z Harryho Pottera
a obávám se, že nechápu souvislost.
Nejspíš si to musím přečíst celý.
Ale má to snad deset dílů, takže na to můžu zapomenout.
Myslím, že jsi dost unavený.
Neměl by ses jít domů vyspat?
Ne. Rozhodně… Samozřejmě že ne.
Stojím na stráži. Tady je moje místo, když mě potřebuješ.
Děláš Boží dílo, takže já musím dělat tvou práci.
A snad to bude fungovat.
Ta práce.
Myslím, že spíš a trochu ses zasekl.
Víš co? Možná bych…
Jo. Dojdu si pro kafe.
Dobře.
Meč si tu nechám.
Nechám si ho.
Víš, přemýšlel jsem.
Možná na tuhle službu Bohu nejsem stavěný. Je to…
Zjevně mi to moc nejde. Je to velká zodpovědnost.
Lidi přicházejí k úhoně.
Mohlo by to pokračovat.
Já nevím. Je…
Je to moc náročný a určitě existuje někdo povolanější.
Clarku, Bůh si tě vybral.
Chceš ho kritizovat, že vybral špatně? Já si to nemyslím.
Podle mě si vybral správně.
Vím, že kdybych potřebovala,
aby někdo udělal správnou věc,
vybrala bych si tě taky.
Zapomínám, kdy vyvážejí odpad.
Opravdu.
Já házím smetí na dvůr k sousedům.
To je taky možnost.
A o to tu nejde.
Jde o to, že tebe trápí, že nevíš, kdy jezdí popeláři.
Mě to ani nenapadne.
No. Ať tak či onak, možná máš špatný vkus.
- Nemám na to čuch. - Možná. Jo.
Co to tu smrdí?
Ahoj, lidi. Jak to jde?
Wendy, co to tak smrdí?
Smrdí?
Nevím. Mám obecně špatný čich.
Moje zatrachtilá sestřenka Monica mě nutila
strkat si zapálený sirky do nosu, když nám bylo 11.
Potvora.
Tak či tak, odbočím. Clarku, zapomněl sis tu svíčku.
Nechal jsi ji ve Frisbeeho kanceláři…
- Proboha! - Ne!
Zavři to!
Zavřít? Aha.
Mrzí mě, že ji našla.
To smrdí, jako bys do kamrlíku nacpala celý ragbyový tým.
A směli by jen jehněčí klobásy.
A navíc by si střídali jeden suspenzor a neměli pračku.
A ten suspenzor by se proměnil v tu…
V tu svíčku.
Je to tak zlý?
- Opravdu to voní velmi nešťastně. - Koukni na Mohsina.
Vypadá, že hodí šavli.
- Nejhorší smrad z pánský šatny. - Takže koule.
Smrdí to jako koule.
Představ si podzemí,
konec léta, newyorský metro.
Takový koule.
Já to nechápu. Tady píšou, že je gentle, jemná.
Ne. Píšou tady génitaux,
což jsou francouzsky genitálie.
Kdo by dělal svíčku, která voní jako genitálie? To je hnus.
Francouzi.
VELKÉ ESPRESSO
Existuje spousta divně vonících svíček.
Některý smrdí jako kopyta.
- Jaký kopyta? - Nevím. Píšou jen kopyta.
Nic si nepředstavuj.
Kde je Tom?
Nevím.
Teď tu byl.
Byl moc unavený. Nespí někde na zemi, že ne?
Tome?
- Jsou tu nemocný. - Jo. Jasně.
Tome!
- Ach bože. Je… - Tomíšku.
Ahoj, kamaráde.
Jak ti je?
Moc dobře ne.
Už jsi tu dlouho.
Asi by sis měl jít domů odpočinout.
Měl bys trochu zvolnit.
A doplňovat vitamín C.
Promiňte. Slyšíte se?
Ne. Musím tu zůstat. Tohle je můj úkol.
Bez ohledu na to, jak velký se stane průser…
A průser se stal, Clarku, Satan ti chtěl zabít tátu.
I tu novinářku, co psala článek, který jsme potřebovali.
Nikdo jí nevěřil.
Andělé a démoni svádějí epickou bitvu v jiný dimenzi.
A Boží strana prohrává.
Jak by mohl Bůh prohrát?
Nic z toho se mi nedaří pochopit.
Clarku, koukni na tátu.
Je na tom vážně špatně a upřímně,
já taky.
Ach, Tome.
Kdo jste?
Tati.
Jmenuju se Tom. Jsem Tom.
Viděli jste to?
Moje slza.
Vidíte? Jsem jako on. Jak se jmenoval?
Jan Křtitel! Jsem jako Jan Křtitel.
Pokřtil jsem vás slzou.
Že? Jsem Tom Křtitel!
Jan Křtitel ne… Víš co? To je jedno.
Výborně, Tome.
Pěkný, Tome.
- Tome! - Zatleskáme ti, Tome.
- Tom! - Já!
Jo, já!
Bože můj.
Bože můj. Dokázal jsi to.
Překlad titulků: Markéta Demlová