‎UN SERIAL NETFLIX
‎Judy încă doarme. Ei cred că va fi bine.
‎Asta e o veste grozavă.
‎Clark…
‎Îmi pare rău.
‎- Sigur tatăl tău va fi bine. ‎- Mersi.
‎Ai aflat ceva despre starea tatălui tău?
‎Nu încă.
‎Amice, vino aici! Te cuprind.
‎- Bine. ‎- Da.
‎Primește energia!
‎Mergem să luăm o gustare sau ceva de băut.
‎Să-ți aduc ceva?
‎- Nu, mersi. ‎- OK.
‎Haide, să mergem! Și tu.
‎- Haide, Tom! ‎- Mulțumesc.
‎M-am tot întrebat ceva.
‎Nu-mi dau seama.
‎De ce nu-l ajută Dumnezeu pe tata?
‎Se zice că lucrează în moduri misterioase. ‎Poate ăsta e un mod dintre acelea.
‎Nu-mi dau seama de ce tu nu…
‎Când ai făcut o vrajă pentru casă,
‎de ce n-ai făcut la fel ‎cu sauna și cu curtea?
‎N-o să fac jocul învinuirii.
‎Dar, o să mă arăt pe mine cu degetul.
‎Eu te arăt cu ambele degete. Asta fac.
‎Chamuel mi-a cerut să protejez casa.
‎Apoi, a făcut-o el,
‎fiindcă n-a crezut ‎c-o voi face după specificațiile lui.
‎Dar, în apărarea mea, ‎nu a depus formularul N919!
‎Doar așa aș fi putut proteja vreodată
‎un jacuzzi, o piscină sau, scuze, sauna.
‎Auzi ce prostii îți ies din gură?
‎Îmi pare rău, Clark. E vina mea. Da?
‎Îmi pare rău pentru tatăl tău.
‎Și vreau să știi că acest spital va fi ‎o zonă fără Satana în curând.
‎Ne spui fără rușine
‎că n-ai făcut nimic să ne protejezi?
‎Deși ai putut, ai ales să nu o faci.
‎Spun că forțez regulile ca să reușim.
‎La naiba! O să-ți rup picioarele.
‎- O să-ți rup picioarele. ‎- Ar trebui să treci la asta.
‎- Fă ceva acum! ‎- Să ne protejezi.
‎- O fac. Fiecare colțișor. ‎- Nu hârțoage.
‎- Nu. ‎- Nu hârțoage.
‎O s-o fac. O să protejez ‎toată clădirea acum.
‎Fără să lucrez la hârțoage.
‎O să rup un picior, orice ar fi.
‎Bună! Sunt Dr. Stevens.
‎Sunteți ruda dlui Thompson?
‎Da. E tatăl meu.
‎Și eu mă culc cu el.
‎Cu el. Nu cu el. E…
‎Bine.
‎Îmi pare rău să vă spun asta.
‎Din cauza expunerii la căldură,
‎a suferit leziuni ‎ale creierului și rinichilor.
‎Am indus coma ca să-l menținem stabil
‎până putem stabili cel mai bun tratament.
‎Mamă!
‎Știam că e rău. Nu știam că e așa de rău.
‎Bine. Pot să-l văd?
‎Absolut. Desigur. E în regulă.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc.
‎- Sunt aici dacă ai nevoie de mine. ‎- OK.
‎Tată.
‎Îmi pare atât de rău.
‎Îmi pare rău că am ajuns târziu.
‎N-am putut s-o opresc ‎pe Satana să-ți facă rău.
‎Îmi pare rău.
‎Aș fi vrut să procedez mai bine.
‎Am fost prea lent.
‎Întotdeauna am fost lent. Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău.
‎AMERICA E CONDAMNATĂ
‎PĂCĂTOS
‎DOAR CEI DREPȚI AU DREPTATE
‎CREDEȚI ÎN DOMNUL
‎CREDEȚI CĂ DOMNUL VINE
‎Ei bine, iată-l!
‎Chiar marele escroc.
‎Profet fals!
‎Lucrez la o rețea nouă, Clark.
‎Rețeaua sfântă a Americii.
‎RSA.
‎Și acum sunt ‎mulți alți ochi pe premiul Domnului.
‎Și nu ne lăsăm păcăliți de trucurile tale.
‎Cum îndrăznești să spui că toată lumea ‎are dreptate legat de Dumnezeu?
‎- Toți au dreptate. ‎- Nu, Clark.
‎Dumnezeu mi-a spus asta. E adevărat.
‎Doar noi avem dreptate legat de El.
‎- Doar cei drepți au dreptate. ‎- Așa e!
‎Doar cei drepți au dreptate.
‎- Da, te rog! ‎- Scuză-mă!
‎Nu pleca!
‎Doar cei drepți au dreptate.
‎Aoleu!
‎Clark Thompson, bărbatul care strălucește, ‎e din nou în centrul atenției.
‎De data aceasta, cu un articol senzațional ‎care tocmai a apărut în USA Today.
‎Ziarista, Judy Miller, ‎a publicat recent un articol
‎susținând că Thompson e trimisul Domnului…
‎E cineva?
‎…și c-a asistat la un fenomen divin…
‎Cine se uită la televizor?
‎…atacată de Satana, ‎despre care spune că e femeie.
‎- Nu e distractiv să mă omori. ‎- Hei!
‎Doamne!
‎- Pe toți Bugbears! ‎- Scuze! N-am…
‎Ce ai spus?
‎Mă refeream la Bugbears. ‎Un monstru fioros din Dungeons & Dragons.
‎Asta spui când crezi că vei fi ucis?
‎Îmi dai arma? Sau „bumboza”?
‎Mulțumesc.
‎- Cum se simte tatăl tău? ‎- E bine.
‎În stare gravă, dar stabilă.
‎Doctorul a zis că-mi trimite ‎un mesaj dacă sunt schimbări.
‎M-am gândit să vin acasă ca să fac un duș.
‎M-am bucurat să văd că ești ‎în casa care credeam că e încuiată.
‎M-am gândit ‎că sunt aici tot timpul oricum.
‎E protejată, ‎deci, am putea fi în siguranță aici.
‎Am făcut o cheie.
‎Are noimă.
‎Și mi-am adus toate lucrurile. ‎Așa că, m-am gândit să locuim împreună.
‎Grozav.
‎De asemenea, de fapt,
‎mi se pare interesant
‎că nu mă duc la întâlnirea ‎cu un camionagiu.
‎Ei bine, și mie îmi place să conduc.
‎E unul din hobby-urile mele. ‎Poate de asta suntem apropiați.
‎Ți-am făcut ceva. Am gătit mâncare.
‎Mi-am zis că ți-e foame, ‎mâncarea de spital e oribilă.
‎Am vrut să-ți fac mâncare gătită acasă.
‎Ce fac? Doamne!
‎Ce fac? Poftim!
‎Nu știu de unde vrei să începi, deci…
‎Sunt crenvuști tăiați pe care i-am fiert ‎până au rămas fără pieliță.
‎Ceea ce mi s-a părut drăguț.
‎Sunt pe un pat de ovăz, fiindcă n-am găsit ‎piure de cartofi instant.
‎M-am gândit…
‎Cred că după ce-l amesteci… ‎cred că va fi bun.
‎Arată ca niște degete tăiate. ‎Într-un mod atât de distractiv.
‎Și mie mi s-a părut. M-am gândit ‎că arată ca degete grase însângerate.
‎Mi s-a părut destul de distractiv.
‎Proteine și carbohidrați.
‎- E cercul vieții pe farfurie. ‎- Și o legumă. Ketchupul.
‎Abia aștept să mă înfrupt din asta.
‎S-a îngroșat puțin.
‎Asta e…
‎Mamă! Are un gust puternic.
‎De la sosul de soia.
‎Am simțit gust de sos de soia. Nu?
‎- Mă bucur că-ți place. ‎- Mamă!
‎Singurul motiv pentru care nu înfulec asta
‎e că trebuie să fac un duș, ‎ca să mă curăț de mizeria din spital.
‎Desigur. Ai fost la știri toată dimineața.
‎A mers? Funcționează articolul lui Judy?
‎Nu, scuze!
‎Nu pare că lumea îl crede.
‎Nu știu de ce, dar oamenii ‎sunt dispuși doar să creadă ce cred.
‎Fir-ar!
‎Ce să fac? Bine.
‎Nu e nevoie de mine la spital.
‎Nu vreau să fiu aici. ‎E lumea aia afară. E înfiorător.
‎- Să fac un duș și să mergem la muncă? ‎- Rahat! Tot uit că am o slujbă.
‎Nu a fost un truc.
‎Nu, mulțumesc. N-o să-mi fac asta.
‎Nu e posibil din punct de vedere fizic.
‎Mulțumesc c-ai sunat la Arresta.
‎- Salut, amice! ‎- Salut!
‎Cum merge răspândirea mesajului?
‎Nu grozav. Am sunat ziariști ‎și alți oameni. Toți cred că sunt escroc.
‎Și cei de aici cred asta ‎și m-au văzut strălucind.
‎E o nebunie! Ignoră-i! E în ordine.
‎Am niște vești bune.
‎Au publicat un articol ‎despre tine în Bay of Plenty Times acasă.
‎Escroc.
‎- Da. ‎- Fiecare știre ajută, nu?
‎- Sigur. ‎- Mersi.
‎Voiam să-ți spun, Clark, ‎îmi pare rău pentru tatăl tău.
‎- Mulțumesc. ‎- Oricum, ți-am luat ceva.
‎- Ce? ‎- Știu că treci prin multe.
‎E ceva mic. Dar, poftim!
‎Mamă!
‎E o lumânare.
‎O poți arde.
‎- O ador. ‎- E 100% naturală.
‎- Mulțumesc mult. E grozavă. ‎- Cu plăcere.
‎- Apreciez gestul. ‎- Cu plăcere.
‎E o lumânare cu miros foarte natural.
‎La naiba, fiară perfidă!
‎- Un cub greu, nu? ‎- Un cub greu?
‎Are 12 fețe.
‎De două ori mai multe decât ultimul, ‎de 48 de ori mai greu.
‎Trebuie să-l rezolv. E de la Wendy.
‎Deci, vă merge bine.
‎Scuze! Nu vreau să mă bag.
‎Nu te bagi. E doar… ‎Răspunsul scurt e că așa sper.
‎- Crede că sunt drăguț. ‎- Păi, ești drăguț.
‎Mersi.
‎- O, nu! ‎- Ce
‎Sunt în aceeași situație ‎cu puzzle-ul ca dimineață.
‎Sau poate a fost aseară. Nu știu.
‎Timpul și spațiul n-au noimă la acest cub.
‎Chiar e un cub? Ce părere ai? Nu?
‎Are un catralion de laturi. Nu?
‎Potențialii algoritmi. Sunt nelimitați.
‎Nu știu care e partea de sus.
‎Poate că nu există.
‎Poate nu există.
‎- Nu știu. ‎- Doamne! Clark, e genial.
‎Poate că n-are o parte de sus. ‎Poate că nici eu nu am.
‎Nu? Poate că susul e jos. ‎Josul e sus. Poate…
‎Poate ar trebui să fac lucrurile diferit.
‎Mohsin e puțin cam încruntat.
‎Poate trebuie să mă calmez. ‎Să mă relaxez. Să dansez.
‎Poate puțină muzică. ‎Poți să-mi pui muzică, nu?
‎- Să încerc să fac… ‎- Nu. Știi ce?
‎Îmi pare rău. Nu trebuie. ‎Ai prea multe pe cap.
‎Doamne! Ce liniște e aici fără Tom!
‎Urăsc s-o spun. Fără Tom, ‎fără Frisbee. E liniște.
‎E prea liniște ca să rezolvi un cub. ‎Unde crezi că sunt?
‎Știu că Tom e la spital, stă cu tata,
‎căci n-a crezut ‎că Frisbee îl protejează de Satana.
‎Demon sau om obișnuit?
‎Nu vei trece… O, Diane! ‎Da, sigur. Poți trece.
‎Ai o zi bună?
‎Știi ce e ciudat?
‎Nimic din astea nu mai pare o nebunie. ‎Poate înnebunim toți.
‎Ce părere ai? Nu știu.
‎Crezi că Frisbee face parte ‎din războiul intergalactic care e în curs?
‎- E greu de vizualizat. ‎- E un om foarte sedentar.
‎- Dar am o problemă. ‎- Ce e?
‎E…
‎- E un cub? ‎- E asta.
‎O, ce e aia?
‎Doamne! Aia e? E ceva ce tu…
‎E ceva ce trebuie să distrugi? ‎E o sarcină de la Dumnezeu? E…
‎Doamne! Ce miroase așa?
‎Pune-o… Închide-o!
‎E o lumânare. Wendy mi-a dat-o.
‎Lumânarea miroase fiindcă e naturală.
‎E naturală și oribilă. ‎Miroase ca un tip cu scula…
‎Bună!
‎Hei! Îi arătam lui Mohsin ‎lumânarea pe care mi-ai dat-o.
‎Grozav. Mă bucur. Mă întorc la lucru.
‎Da. Cineva de aici ar trebui să muncească.
‎Așa e. Uită-te la tine!
‎Lucrezi la cubul tău, nu?
‎O lumânare, un cub. Wendy e peste tot.
‎Tot.
‎Asta a fost doar ceva ‎ca răspuns la chestia ta.
‎- Așa e. Da. ‎- A fost bună.
‎Bun. Am plecat.
‎- De ce m-ai implicat? ‎- N-am vrut, dar acum ești.
‎N-o pot lăsa. Ar putea ucide. ‎Trebuie să-l văd pe tata. Ce fac?
‎- Am un plan. ‎- Slavă Domnului!
‎- Bine. Ce facem acum? ‎- Asta e. Ăsta e planul.
‎Să duc lumânarea la biroul lui Frisbee?
‎Uneori, planurile simple ‎sunt cele mai bune.
‎Îi spunem lui Wendy că o lăsăm aici, ‎pe biroul lui Frisbee, pentru păstrare.
‎Bine. Îi poți spune? Nu-mi place să mint.
‎Bună, străino!
‎- Bună! ‎- Care-i treaba?
‎La fel ca întotdeauna.
‎Plus niște chestii ciudate.
‎Una, alta.
‎Acum câteva zile,
‎Clark a zis că mă iubește, deci…
‎Amily.
‎E grozav!
‎Ce ai răspuns?
‎Păi, nimic.
‎A! Bine.
‎Poate e prea devreme ca tu să știi?
‎Poate nu simți la fel. E ciudat.
‎Nu știu și asta e ciudat. ‎Mereu știu ce să spun.
‎Sau ce să fac. Chiar dacă nu știu ce spun.
‎Tot merg mai departe ca și cum știu.
‎Acum, m-am mutat cu…
‎M-am mutat cu cineva și nu sunt…
‎Nu sunt sigură de ce simt.
‎Să te muți cu cineva ‎pentru care nu știi ce sentimente ai
‎e tipic pentru tine, atât spun.
‎Da. Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Clark s-a supărat că n-ai spus-o și tu?
‎Nu s-a supărat.
‎A zis că nu are nevoie să i-o spun.
‎În același timp, a făcut
‎niște flori moarte să revină la viață.
‎Măiculiță!
‎Da.
‎E ciudat că faptul că Clark ‎readuce niște flori moarte la viață
‎nu mi se mai pare atât de nebunesc.
‎Știu, nu?
‎Uite! Îți place măcar un pic de Clark. Nu?
‎Ei bine…
‎Ce să nu-mi placă la el? E…
‎Știi că nu mă pricep ‎să-mi simt sentimentele.
‎Dar…
‎Îmi fac griji pentru el. Are multe pe cap.
‎Adevărat.
‎Cred că ar trebui să fii blândă cu tine.
‎Și să vezi ce se întâmplă.
‎Fiindcă pare
‎că suntem singurii oameni conștienți ‎de faptul că, în curând, e posibil
‎să se sfârșească lumea.
‎- Nu? Știu. ‎- Da.
‎Mersi, Wendy.
‎Cu plăcere. ‎Îmi pare rău că am stricat atmosfera.
‎Ce cămașă grozavă! Arăți fantastic.
‎Mulțumesc.
‎CLARK E DIAVOLUL
‎Îmi pare rău ‎că nu am vești mai bune să vă dau,
‎însă starea lui nu s-a îmbunătățit.
‎Are leziuni importante la rinichi. ‎Nu se știe cât de lezat e creierul.
‎Nu acum,
‎dar în curând, ar fi bine ‎să discutăm opțiunile noastre.
‎Vă las în pace.
‎Mulțumesc.
‎Chamuel, mă auzi?
‎Te rog. Mă asculți?
‎Chamuel, te rog.
‎O să te tai ‎și o să te folosesc ca ață dentară!
‎Nu are noimă deloc.
‎Are noimă.
‎Ești nebună.
‎Mulțumesc.
‎Lance de mână
‎Hei! Ăla e SC-ul! ‎E clasic. Nu-l pot înlocui.
‎Biroul e interzis tuturor. E teren neutru.
‎Frisbee!
‎Zi-i lui Clark că nu pot coborî acum!
‎Sunt ocupat. Încerc să rămân în viață.
‎Nu. Sângerezi? Nu sângerezi niciodată.
‎Acum sângerez.
‎Scut.
‎O să te omor dracului!
‎Chamuel, am nevoie de ajutor.
‎Am nevoie de ajutorul tău acum. ‎Dacă mă auzi, te rog.
‎Hai, Frisbee! Zi-i lui Clark!
‎Nu pot. Iau notițe ca să mă asigur ‎că toți respectă regulile în luptă.
‎De exemplu, ai înjunghiat cu o sabie,
‎care ar putea fi SS151.
‎Bravo! Deci, pun două plusuri.
‎Taci, Frisbee!
‎Cine a intrat în abisul infinitului?
‎Era Balthamore?
‎Sau Bahamut?
‎Pa, scârbo!
‎Fir-ar, Chamuel!
‎Cum se simte?
‎Un pic mai rău, cred.
‎Hei! Mulțumesc că ai grijă de tatăl meu.
‎Glumești?
‎Mă bucur s-o fac.
‎Și mă îndoiesc ‎că Frisbee va proteja orice.
‎Să nu mai vorbim de un spital! Te rog.
‎Am citit rezumatul la Harry Potter
‎și mă tem că nu înțeleg trimiterea.
‎Dar poate trebuie să citesc totul.
‎Dar sunt zece cărți, ‎așa că mi-am zis: „Las-o baltă!”
‎Cred că ești cam obosit.
‎Ar trebui să te duci acasă să dormi.
‎Nu. În niciun… Bineînțeles că nu.
‎Stau de pază. ‎Ăsta e locul meu când tu ai nevoie.
‎Tu faci treaba Domnului, ‎deci, trebuie să-ți fac treaba.
‎Și sper să funcționeze.
‎Treaba.
‎Cred că ți-e cam somn și delirezi.
‎Știi ce? Poate voi…
‎Da. O să beau o cafea.
‎Bine.
‎O să păstrez sabia. Da.
‎O s-o păstrez.
‎Știi? M-am gândit.
‎Poate că nu sunt făcut ‎pentru serviciul lui Dumnezeu. E…
‎Nu mă pricep la asta. ‎E multă responsabilitate.
‎Oamenii sunt răniți peste tot.
‎Ar putea continua.
‎Nu știu. Acolo…
‎E copleșitor și trebuie ‎să existe cineva mai calificat.
‎Clark, Domnul te-a ales.
‎Cum să spunem că a ales greșit? ‎Nu cred că Dumnezeu a ales greșit.
‎Cred că a ales bine.
‎Dacă aș avea nevoie de cineva
‎care să facă ce trebuia,
‎și eu te-aș alege.
‎Uit ziua ridicării gunoiului.
‎Sincer.
‎Eu îmi pun gunoiul în curtea vecinului…
‎Și asta e o opțiune.
‎Nu despre asta e vorba.
‎Probabil că-ți faci griji ‎că nu știi când se ridică gunoiul.
‎Eu nici nu mă gândesc.
‎Ei bine. Oricum, poate ai gusturi proaste.
‎- Da, aleg prost. ‎- E posibil. Da.
‎Ce miroase așa?
‎Bună! Ce faceți?
‎Wendy, ce miroase așa?
‎Mirosul ăla?
‎Nu știu. Am un simț ‎al mirosului groaznic, în general.
‎E din cauză ‎că nemernica de vară-mea, Monica
‎mi-a pus artificii aprinse ‎în nări când aveam 11 ani.
‎Scârbă nemernică!
‎Oricum, divaghez. ‎Clark, ți-ai uitat lumânarea.
‎Am văzut c-ai lăsat-o în birou la Frisbee…
‎- Doamne! ‎- Nu!
‎Pune-i capacul!
‎Să-i pun capacul? O!
‎Regret că a găsit-o.
‎Miroase ca o echipă de rugby
‎care locuiește într-o cameră.
‎Și mănâncă doar cârnați de miel.
‎Și au o singură pereche de chiloți, ‎fără mașină de spălat.
‎Și chiloții ăia s-au renăscut
‎în lumânarea aia.
‎Așa de rău e?
‎- E un lucru urât mirositor. ‎- Uită-te la Mohsin!
‎Mohsin pare că urmează să vomite.
‎- Miroase a ce e mai rău din vestiar. ‎- A boașe.
‎Miroase a boașe.
‎Adică, din subteran,
‎în toiul verii, în metroul din New York,
‎boașe.
‎Nu înțeleg. Uite, scrie că e genială.
‎Nu… Pe asta scrie ‎genitaux.
‎Așa se spune la genitale în franceză.
‎Cine ar face o lumânare cu aromă ‎de organe genitale? E revoltător.
‎Francezii.
‎EXPRESSO LUNG
‎Sunt multe lumânări cu mirosuri ciudate.
‎Unele miros a copite.
‎- Ce fel de copite? ‎- Nu știu. Scrie doar copite.
‎Să nu-ți vină idei!
‎Unde e Tom?
‎Nu știu.
‎Mi se pare că tocmai a fost aici.
‎Era foarte obosit. Nu doarme pe podea, nu?
‎Tom?
‎- Oamenii sunt bolnavi. ‎- Desigur.
‎Tom!
‎- Doamne! E… ‎- Tomithy.
‎Hei, amice!
‎Cum ești?
‎Nu bine, sincer.
‎Ești aici de mult timp.
‎Poate e timpul să te odihnești acasă.
‎Ar trebui să te liniștești.
‎Trebuie să iei vitamina C, amice.
‎Îmi pare rău. Voi vă auziți?
‎Nu. Trebuie să rămân aici. E datoria mea.
‎Bine? Uite! ‎Chiar dacă situația e de rahat…
‎Și situația e de rahat. Satana a încercat ‎să-l omoare pe tatăl tău.
‎A încercat să ucidă reporterul ‎care a scris articolul.
‎Nimeni n-a crezut.
‎Îngeri și demoni duc ‎o luptă epopeică într-o altă dimensiune.
‎Partea Domnului pierde.
‎Cum să piardă Dumnezeu?
‎Mi-e greu să înțeleg asta.
‎Clark, uită-te la tatăl tău!
‎Se simte foarte rău și, sincer…
‎Și eu.
‎O, Tom!
‎Cine ești tu?
‎Tată.
‎Mă numesc Tom.
‎Sunt Tom.
‎Ați văzut asta?
‎Lacrima mea.
‎Ați văzut? Sunt ca tipul ăla. Cine era?
‎Ioan Botezătorul! ‎Sunt ca Ioan Botezătorul.
‎Că te-am botezat cu lacrima mea.
‎Sunt Tom Botezătorul!
‎Ioan Botezătorul n-a…
‎Știi ce? E în regulă.
‎Bravo, Tom!
‎Frumos, Tom.
‎- Tom! ‎- Îți recunoaștem meritul, Tom.
‎- Tom! ‎- Eu!
‎Da, eu.
‎Doamne!
‎Doamne! Ai reușit.
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi