Det var så mystisk.
Nogle måneder senere sad vi og så på vores bryllupsbilleder.
Der var et af mig og konen taget ude foran hotellet.
Og bag os kunne man ane -
- en skikkelse, der kiggede ud ad vinduet -
- og stirrede på os. Det var temmelig uhyggeligt.
- Det var ikke en, I kendte? - Nej. Og værelset stod tomt.
Derfor undgår jeg stedet på mørke vinteraftener.
Mor, så er vi her. Vi er fremme.
Godaften. Vi vil gerne tjekke ind.
- Har du en reservation? - Ja.
- Hvad er navnet? - Hart.
Hvornår har du booket?
Jeg foretog reservationen for flere måneder siden.
Ja ja, det er helt fint. Jeg prøver bare at finde det.
- For flere måneder siden? - Ja.
Men jeg ringede i sidste uge for at dobbelttjekke.
Her har vi dig. Julie Hart, stueetagen, kørestolsvenligt.
Nej. Jeg ringede netop for at bekræfte, -
- at vi havde reserveret 1. sal med udsigt til prydhaven.
I så fald havde vi noteret det i forbindelse med bookingen.
- Kan du ikke spørge din kollega? - Han er ikke på arbejde i aften.
- Hvad så med din chef? - Her er kun mig i aften.
- Men nu står vi her... - Kan stueetagen gå an i nat?
Nej. Jeg har reserveret et værelse på 1. sal.
Jeg kan jo ikke give jer et værelse, jeg ikke har.
Sikke mange nøgler.
Lige et øjeblik.
Altså...
Jeg har et værelse, I kan få, men kun i nat. Det er på 1. sal.
Det er meget fint.
Må jeg se værelset først? Bare for en god ordens skyld.
Er der wi-fi på hele hotellet?
Nej. Der er bedst dækning øverst oppe.
Sagde du, der var wi-fi her på etagen?
Ja, men der er kun dækning øverst oppe.
Jeg har bestilt bord i restauranten til middag.
I kommer for sent, så den er lukket.
- Her er nøglen. - Tak.
Det ville være rart at vide, om vi kan blive her de øvrige nætter.
Åh gud.
Alting er blevet rodet sammen.
Vi må lige have det hele...
Ikke noget med at kigge.
Jeg kigger ikke.
Skal du ikke lægge frakken? Du må da være ved at koge.
Jeg vil godt lige have alting på plads.
Hvor er det dejligt at være her. Jeg kan huske loftet.
Jeg mener, jeg sov i den seng, og min søster i den her.
Se her.
Søde ven... Åh nej.
Herregud...
Kom.
- Jeg prøver at finde en kedel. - All right, min ven.
Louis, du bliver her.
Dygtig hund.
Godmorgen. Lige et par ting.
Er det afklaret, om vi kan beholde værelset de næste par nætter?
- Det ved jeg stadig ikke. - Kan beslutningen fremskyndes?
Jeg skal forsøge at vende tilbage til dig senere i dag.
Jo før, jo bedre. Det ville jeg sætte pris på.
Vi har heller ingen elkedel på værelset.
- Jeg kommer op med en. - Og så havde jeg en urolig nat.
Andre har sikkert nævnt det. Der lød en underlig klapren.
- Formentlig fra et vindue. - Der bor ingen over jer.
Det forstår jeg godt. De ville ikke have fået lukket et øje i den larm.
Jeg ved ikke, om det var et vindue, men det stod på hele natten.
Der er ingen andre, der har klaget over larm.
Det overrasker mig. Det var gennemtrængende.
Jeg ville i al fald blive glad, -
- hvis du ville sørge for at se alle vinduerne efter.
Alle vinduerne?
Ja, på de værelser, der står tomme.
Gæsterne kan jo selv se deres vinduer efter.
Jeg har i øvrigt en besked til dig.
Fra din fætter Alistair.
Han inviterer til frokost på søndag.
Mange tak.
Det glæder mig, at vi kan beholde værelset.
Og så det med eftersynet af vinduerne. Og kedlen.
- Jeg kommer op med den. - Tak for det.
- Gider vi at tage med? - Sig, hvad du helst vil.
- Hvad synes du? - Jeg gør, som du vil.
Det er tarveligt at sige, -
- for jeg har intet imod dem, men vi har det jo så hyggeligt her.
Det lyder temmelig egoistisk, men jeg vil helst bare være os to.
Hvis du kan sige det på en pæn måde, vil det være rarest bare at være os.
- Jeg ringer til dem senere. - Jeg tror, det vil være bedst.
- Smager morgenmaden dig? - Det er en dejlig marmelade.
Jeg må i gang. Klarer du dig?
Absolut. Jeg giver mig god tid, og så tager jeg et karbad.
Skal jeg tænde for vandet?
Nej, jeg klarer mig.
Har du fundet et godt sted at skrive?
Det tror jeg. Jeg giver det i al fald et skud.
Mor?
- Jeg bestilte et glas vin til dig. - Tak skal du have.
Du fredsens. Er vi tidligt eller sent på den?
Jeg mener...
Er vi de eneste gæster? Har du fundet ud af det?
Jeg ved det ikke. Her var ingen, da jeg kom.
Se nu der.
Tak skal du have. Det trænger jeg til.
- Klar til at bestille? - Om forladelse.
Jeg har slet ikke fået kigget på det.
Ikke helt. Jeg skal lige...
- Skal jeg komme igen om lidt? - Det ville være fint. Ja, tak.
Det ser godt ud. Hvad siger du, mor?
- Hvad har du lyst til? - Jeg vakler lidt.
Både gulerodssuppe med koriander og rødbedesalat lyder rigtig godt.
'Salat af rødbede, æble og walisisk feta.' Skønt med lokale råvarer.
Vi kan jo få noget forskelligt de forskellige aftener.
Er der truffet en beslutning?
Der er kun fire retter.
Jeg vil godt bede om rødbedesalat til forret...
- Og til hovedret? - Laksen til hovedret. Ja.
Det samme til mig, tak.
Rødbedesalat...
og laks.
- Jeg kommer med det. - Tak.
Hold nu op. Du må have rigeligt med fotos af mig.
Nu fik jeg et til.
Bum, færdig.
- Hvad er der i posen, mor? - Bare...
Ting, der skal gennemgås.
Breve og papirer og fotografier.
Måske er der ting i den, -
- som jeg ville værdsætte, og som du ikke ville.
Du er meget interesseret. Det kan jeg mærke.
- Du vil vel bruge det i en film. - Lad os nu bare hygge os.
- Kan du huske det her lokale? - Ja, det var dagligstuen.
Der stod store sofaer her.
Fløjlssofaer.
Vi børn sprang altid ned fra sofaryggen.
Vi sprang fra den ene til den anden for at se, om vi kunne.
Gerne over en hund.
Har du haft en god dag?
Ikke rigtigt.
Jeg kunne slet ikke komme i gang.
Jeg har ikke fået sovet for det første.
Jeg ved det ikke.
Jeg føler mig sådan lidt urolig.
Det er dejligt at høre din stemme.
Nej, jeg kunne heller ikke få en besked igennem til dig.
Jeg er i gang. Jeg fandt et værelse og sad og kiggede ud ad vinduet.
Jeg tænker, det nok skal komme.
Lige et øjeblik.
Hallo? Nu blev det bedre.
Jeg stiller mig lige her ved bevoksningen.
Hallo? Hallo? Hallo?
Hallo?
Lou. Sådan.
Det er mægtig sødt af dig at pusle sådan om mig.
Jeg bliver så forkælet.
Er det ikke rigtigt, Louis? Har vi det ikke dejligt?
Trænger du til at komme ud?
All right, så kom.
Okay, værsgo. Kom så.
Det var dig, der ville ud. Kom nu i gang. Tis nu.
Skulle du ikke tisse?
Louis, gør nu noget.
Du sagde jo, du ville ud. Hvad er det så?
Skal du ikke ...?
Hallo?
- Undskyld forstyrrelsen. - Det gør ingenting.
Jeg håber, De og Deres mor har et behageligt ophold.
Det har vi, tak. Også i den grad.
- Godnat. - Godnat.
Så...
Tak, du er en engel. Undskyld, jeg forstyrrer dig i dit arbejde.
Pyt, det her er hyggeligt.
Det er en stor hjælp. Jeg vil godt have hele bunken ud af vagten.
Måske kan vi poste dem efter frokost.
- Vil du have en af mine små hjælpere? - Jeg vil ikke være afhængig.
Det forstår jeg godt, men du siger bare til.
Jeg synes, de er pragtfulde. Jeg går ud som et lys.
Jeg må gå en længere tur og drikke lidt mindre kaffe.
Jeg har klaret familien Asbury, Anne og Michael Saxton-Thomas...
Nå ja, Charles Stowe.
Fik jeg sagt, at Molly er død? Forfærdelig trist.
Han var så sød, dengang... Han sendte mig det fineste brev.
Lad os få det afsted.
Det er med E og 'hr.'.
Adressen står heri.
Der er dejligt her ved pejsen.
Så stuen også sådan ud, dengang du kom her?
Jeg sad netop og tænkte på, at jeg mindes pejsen tydeligt.
Jeg kan huske, jeg var bange for den.
Det er noget underligt noget at være bange for.
Men ellers mindes jeg stuen her med glæde.
Vores moster Jocelyn fyldte den altid med børn.
Hun fik aldrig nogen selv, -
- men hun inviterede os og vores fætre og kusiner.
En dejlig tid.
Var I bevidst om krigen? Fløj der bombefly henover?
Vi er jo ikke langt fra Liverpool, så ja, der var...
Lad os nu få skrevet de kort. Gør det noget?
- Jeg er lidt utilpas i dag. - Åh, mor...
Jeg fryser bare lidt, selvom vi sidder ved pejsen.
Vil du have et tørklæde? Jeg henter et.
- Det kan jeg selv gøre. - Nej, jeg henter det.
Hun er sådan en pylrefis.
Er det ikke rigtigt?
Er det et rart værelse, du har fundet til at skrive i?
- Jeg fik intet lavet i dag. - Der skal nok lige gå lidt tid.
OPTAGER
Det her var...
Det her lokale mindes jeg tydeligt.
Det var en dagligstue.
Der var gobeliner på væggene. Ægte gobeliner. Ikke det, de har nu.
Der var en broderet kaminskærm, som min moster Joss havde lavet.
Vi havde den en overgang. Jeg ved ikke, hvor den er nu.
Telefonen stod herinde, og en dag tog min moster...
Der ligger en pose på gulvet.
- Færdig? - Ja, okay.
- Jeg kommer med hovedretten. - Tak.
Jeg kan huske hendes stemme.
Hun talte meget lavt.
Mine fætre og kusiner og jeg legede på trappen.
Hun trådte ud af lokalet og gik direkte hen mod mig -
- med en meget alvorlig mine, -
- hvilket var sjældent, for hun var normalt en meget munter sjæl.
Der var nyt om Peter.
Hans fly var forsvundet over Den Engelske Kanal.
Mor og far holdt begravelsen i London, -
- og de mente, det var bedst, vi blev her hos moster Joss.
Vi tog på stranden.
Og mine storebrødre, de var gamle nok til at deltage.
Det gør mig frygtelig ondt.
- Min egen... - Det anede jeg ikke.
Jeg er frygtelig ked af, jeg tog dig med hertil.
Det er det, stuer gør. De rummer historier.
Vi er her nu, og det var dengang.
Der er bare en pærevælling i mig af, -
- hvornår vi befinder os.
Men du har altid sagt, du havde så dejlige minder herfra.
Jeg har skam også dejlige minder herfra.
Men også andre minder.
Jeg har alle slags minder herfra.
Og de... De er alle sammen lyslevende.
Indbagt torsk. Køkkenet lukker snart.
Tak.
Det var en velvoksen portion. Kan du hjælpe mig med den?
Nej, mor. Se, hvor meget jeg har fået. Du må bare levne.
Jeg ser ikke nogen fiskekniv.
Jeg ved heller ikke, hvilken en vi skal bruge.
Lad os så se.
- Jeg har det forfærdeligt. - Over hvad?
Over at tage dig med til et sted, du har så triste minder om.
- Det er jeg virkelig ked af. - Jeg er glad for, du tog mig med.
Det er dejligt at være her, os to sammen.
- Jeg fortryder, vi tog hertil. - Det er ikke din skyld.
Jeg er frygteligt ked af det, mor.
Du har ingen skyld i det.
Jeg ved ikke...
Vi kunne jo ikke have forhindret det. Man må bare acceptere det.
Man kan jo ikke fortryde noget, man ikke havde nogen magt over.
Det er sådan, livet er.
Man tager de slag, det giver en.
Hvorfor tager du ikke telefonen?
Alfie!
Hvad sker der for dig? Hvorfor kører du?
Hvad sker der for dig?
Du må undskylde, jeg ringer endnu senere denne gang.
Hvordan går det?
Forbindelsen er ikke ret god. Jeg prøver at gå herover.
Den er bedst ved hækken.
Jeg har ikke haft så god en dag. Jeg er i tvivl om hele projektet.
Jeg har bare så dårlig samvittighed.
Jeg kan ikke rigtigt forklare det. Det har noget med stedet at gøre.
Nå, men...
Her er bidende koldt, skat. Jeg må hellere gå ind med Louis.
Jeg ringer igen i morgen, forhåbentlig tidligere.
Hvad? Hallo?
Alt i orden, min ven?
- Ja. Jeg er snart færdig. - Du har været derude længe.
Mors hund.
Louis?
Louis! Louis!
- Er alt i orden? - Det må du undskylde.
- Min mors hund er forsvundet. - Han er nok ikke løbet langt væk.
Bliv der. Rør dig ikke.
Han er blevet fundet. Tusind tak for hjælpen.
Jeg er ked af, jeg rodede dig ind i det. Jeg er meget taknemmelig.
Det skal da fejres. Vil du ikke sidde ned?
Hvis jeg ikke forstyrrer... Det lyder hyggeligt.
- Jeg kommer lige straks. - Tak.
- Det må du undskylde. - Pyt. Bare han er tilbage.
- Skål. - Skål.
- Jeg hedder Julie. - Jeg hedder Bill.
William? Det hed min far også.
- Er han ikke længere iblandt os? - Nej, han døde for nogle år siden.
Det gør mig ondt. Min kone døde for et års tid siden.
- Det gør mig ondt. - Hun var ansat her som kok.
I mere end 30 år arbejdede vi på stedet her sammen.
Jeg kunne være gået på pension, men jeg valgte at fortsætte.
Mest på grund af min kone og de minder, vi har herfra.
Du har muligvis hørt mig spille fløjte.
Det var noget, jeg begyndte på kort efter hendes død.
Jeg sidder på kontoret eller i køkkenet og spiller for hende, -
- for det nåede jeg aldrig.
Det er som et nyt kapitel i vores forhold.
Hvad bestiller du?
Jeg er filmskaber, og jeg er her med min mor for...
for at forsøge at skrive en film om min mor og mig.
Men det er ikke nemt.
Jeg kan ikke engang komme i gang.
Hvorfor ikke?
Jeg er ikke helt sikker på, jeg har ret til...
at gøre sådan noget.
Det føles grænseoverskridende.
Jeg bryder mig virkelig ikke om at forestille mig hende være ked af det.
Jeg vil have, hun skal være glad. Hele tiden.
Der er minder her, jeg deler med min kone, -
- der ikke er muntre.
Jeg går min runde, -
- og så er det, minderne begynder at vælde frem.
Når jeg går min aftenrunde gennem huset og i haven.
Det er sådan, jeg bevarer kontakten til min kone.
Derfor forstår jeg godt, du vil lave en film om din mor.
For at holde fast i dit forhold til hende.
Det er noget kringlet noget.
Jeg er meget taknemmelig for din elskværdighed og din hjælp.
I morgen er det min mors fødselsdag.
Vil du være med til at skåle for hende?
Det er venligt af dig, men jeg har et familieanliggende i morgen.
- Men tak for tilbuddet. - Ingen årsag.
- Godnat. Sov godt. - Tak.
Tillykke med fødselsdagen!
Der var engang...
hvor vi håbede, at de ville...
Men nej.
Og nu har hun sit arbejde og sine film, og de er...
lige så tidskrævende og energikrævende, -
- som et barn ville være, efterhånden som de bliver til.
Det er synd for hende, at hun ikke har et barn, -
- for jeg tror, hun ville være -
- blevet en vidunderlig mor, men hun er faktisk en vidunderlig mor.
Hun har storartede anlæg for kærlighedens praktiske magi.
Hun øser ud af den, og for tiden er jeg modtageren.
Det har jeg altid været, men især nu, hvor hendes far har forladt os.
Hun er i den grad omsorgsfuld.
- Hun tager sig af dig. - Det gør hun.
Skat, hvis du ser, jeg døser hen, så må du give mig et puf.
- Vil du ikke gerne sove? - Nej, det vil jeg ikke.
Vil du ikke have en lur?
I går efter frokost slumrede jeg ind og følte...
- Jeg følte sådan en gru. - Hvordan gru?
Ved at være her.
Der er ingen tvivl om, at der er...
et væld af minder, der pibler frem.
Det var vel uundgåeligt.
Også her på værelset.
Så mange.
Hvilken slags minder?
Jo længere vi er her, jo mere kommer der frem.
Den tid, jeg tilbragte her...
når jeg var...
på besøg hos moster Joss.
Ikke kun som barn, men også senere.
- Hvilken slags minder? - Dengang jeg...
Dengang jeg...
Dengang jeg ventede mig.
Nå ja.
Det var her.
Det anede jeg ikke.
Det kunne du jo heller ikke vide.
Jeg havde mere eller mindre glemt det selv.
Jeg kom i tanker om, at det var på denne tid af året.
Jeg lå på værelset her.
Vi havde været ude at gå. Alt for langt, syntes jeg.
Og så begyndte jeg at bløde.
Jeg var her alene uden far.
Så blev jeg kørt på hospitalet, og da han kom derhen...
Jeg bliver ved med at tænke på, at jeg ikke var ret sød mod ham.
Åh, mor...
- Under de omstændigheder... - Jeg var faktisk ret ubehagelig.
Det må far have kunnet forstå.
Mor?
- Din fætter står dernede. - Er han her?
- Mor, Alistair er her. - Ringede du ikke til ham?
Sikken overraskelse. Sig til ham, at jeg kommer ned lige straks.
- Hvad gør jeg? - Du må sende ham væk.
Okay, jeg sender ham væk.
- Louis, du går med. - Kom, Louis.
Det var dog forfærdeligt.
- Skriver du på endnu en film? - Ja, endnu en film.
Jeg har dem her med. Det er jo Rosalinds fødselsdag.
Du huskede det.
- Hvor er det rørende. - Jeg håber, det bliver en rar dag.
Det vil gøre hende henrykt. Hun bliver rigtig fejret i dag.
- Får du skrevet noget? - Jeg prøver at finde på noget.
Men det kommer i anden række.
- Hils dem alle sammen. - Hav det nu rigtig godt.
Det var så dejligt at se dig. Du må hilse dem alle sammen.
- Louis, kom her. - Du skal ikke med.
Bulgy, ind med dig.
Louis, sig farvel til Bulgy.
Hav det godt. Pas på dig selv.
Louis, kom her.
- Er du all right? - Ja, det går.
Jeg elsker den kjole. Hvad er alt det her?
- Det er fra Louis og mig. - I er vel nok uartige.
Det er alt for galt.
Hvilken en vil du pakke ud først? Hvad med den på tallerkenen?
Hvad kan det være? Sikke noget fint papir.
Det får du at se igen til jul.
Den genkender jeg.
Åh, min egen... En lille æske.
Åh nej...
- Kan du lide den? - Den er vel nok kær.
Den minder om den, far gav dig.
Tusind tak, min egen.
Den skal stå på mit natbord ved siden af min pilleæske. Tusind tak.
Nu har du en fra far og en fra mig.
Hvilken en vil du så åbne?
Jeg tror, jeg venter lidt. Jeg føler mig lidt oppustet.
- Skal jeg åbne champagnen? - Nej, det skal jeg nok. Ellers tak.
- Vil du have lidt bobler? - Du klarer det selv. Dygtig pige.
Jeg vil nødigt beskadige det smukke loft.
Bare et skvæt. Bare den mindste dråbe.
Det er rigeligt, tak.
- Tillykke med fødselsdagen, mor. - Skål for os.
Jeg er hundesulten.
Skønt, nu fik jeg bobler i næsen.
Hvad kunne du tænke dig? Vi kan jo menuen udenad.
Jeg vil have det samme som i går. Jeg har tænkt på det hele dagen.
Lad os se.
Jeg tror ikke rigtig, jeg kan få noget ned lige nu.
Du er da nødt til at spise noget. Bare en forret?
Jeg skal ikke have noget lige nu.
Vi kan godt vente.
Vi kan bare bestille senere.
Bestil du noget lækkert, så ser jeg på, du spiser.
Nej, det... Så sulten er jeg heller ikke.
Du sagde, du var hundesulten.
Jeg vil ikke sidde og spise, hvis du ikke skal have noget.
- Hvorfor dog ikke? - Måske er jeg ikke sulten.
- Du er jo ikke sulten. - Vær nu ikke så pjattet.
Bestil nu noget lækkert, og nyd det.
Jeg er ikke sulten, hvis du ikke er det.
Så snart du har lyst til mad, vil jeg også være sulten.
- Men hvis du ikke vil spise... - Lad være med at presse mig.
- Jeg har det ikke så godt. - Så lad os gå op igen.
Du skal ikke pylre om mig. Det gør det kun værre.
Hvad skal jeg så gøre, når du siger, du er dårlig?
Det er et mareridt.
Søde ven, bestil nu noget, så vil jeg nyde at se dig spise.
Jeg er ikke sulten. Jeg spiser ikke, hvis du ikke har tænkt dig det.
Jeg ved ikke, hvordan det er endt sådan her.
Jeg prøver jo hele tiden at gøre dig glad.
Jeg kan ikke blive ved med at gætte.
Kan du ikke bare sige tingene rent ud? Du er en gåde for mig.
Hele mit liv har jeg gået og forsøgt at gøre dig glad.
Jeg har selv et liv. Jeg har en mand, jeg forsømmer fuldstændigt.
Og tiden er ved at løbe fra mig. Du er min eneste familie.
Jeg har ingen børn.
Jeg har ingen til at pylre om mig, når jeg kommer i din alder.
- Klar til at bestille? - Vi skal ikke have noget alligevel.
- Slet ikke noget? - Nej. Jeg skal nok sige til. Tak.
Mor, det skulle jeg ikke have sagt.
- Skal jeg servere kagen? - Kom lige med.
Du skulle ikke nævne kagen ved bordet.
Bær den herind med lyset i. Jeg vil gerne selv tænde det.
- Vær sød at hente den. - Det skal jeg nok.
Jeg ville selv have tændt lyset. Og jeg vil bære den ind sådan her.
Tak.
Skal jeg gøre det?
Er du all right?
Jeg gjorde det ikke rigtigt.
Du gjorde det hele rigtigt. Det gjorde du.
Få dig nu noget søvn, så ses vi i morgen tidlig.
- Godnat. - Godnat.
Mor...
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Går det med bagagen? - Ja tak.
- Her. - Tak.
Jeg vil bare lige sige, at jeg håber, du er okay.
Tak. Og tak, fordi du tog dig af mig.
- Glædelig jul. - Hav en dejlig jul.
- Farvel. - Farvel.
- Hej, Bill. - Hej.
Ind med dig.
- Tak for al din omsorg. - Ingen årsag.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service