Hej.
- Hvad laver du? - Undskyld...
Min fejl. Jeg troede, du var en anden.
Hvad er dit problem, mand?
Ham der er klam.
- Hvad gjorde han? - Han tog fat i mig.
Det var et uheld. Virkelig.
Er det det, du siger?
- Det var bare et uheld. - Nej.
Svøm, din lille rotte.
Jeg er ikke helt sikker på opgaven.
Måske er det bare en ubrændt elev, der trængte til en pause.
Det har jeg sagt fra starten.
Men det var dig, der ville køre til Wyoming og tjekke det.
Blakes mor, Polly Baker, er overbevist om, at der er mere i det.
Hun er pedel på skolen.
Hun har ikke hørt fra sin søn i to dage. Hun har kontaktet politiet.
- Siger de noget? - Nej.
De tjekkede lejligheden, der var ikke noget usædvanligt.
Men han efterlod sin mobil.
- Det var mærkeligt. - Aner det ikke.
Ikke hvis du ville væk i et par dage uden at blive forstyrret.
Jeg er her allerede. Jeg giver besked.
VIDENSKABELIGT UNIVERSITET
Jeg talte med ham for to dage siden, og så intet.
Blake svarer altid,
selvom han bare vil sige, at han har travlt og ringer tilbage.
Du sagde, han var involveret i et stort stipendieprojekt?
Han forsker i proteinfolding.
I den biokemiske afdeling med professor Lyle Hewitt.
Meget prestigefyldte potentielle patenter. Medicinalindustrien holder øje.
- Du må være stolt. - Det er jeg.
Det er volapyk for mig, men det sætter gang i Blake.
Du nævnte, at han har været presset?
Tja...
Han har altid haft angst, men sidst jeg talte med ham,
kunne jeg se, at hans tanker var et andet sted.
Jeg går op i laboratoriet. Ser mig omkring, spørger mig for.
Måske ved nogen, hvor han er, eller hvad han laver.
Men det er kun et par dage?
Ja, men der er noget galt.
Et stort stipendieprojekt, en masse intenst arbejde,
måske ville han væk i et par dage.
Måske er der noget, du ikke nævner?
Kom her.
Jeg kender til familiehemmeligheder. Det gør jeg.
Men hvis du ved noget,
som kan hjælpe mig med at finde din søn,
så fortæl mig det.
Min bror fik et psykotisk sammenbrud, da han var i den alder.
Han stak af.
Vi fandt ham en uge senere, mens han sov på gaden
og talte om dæmoner i sit blod.
Han fik diagnosticeret skizofreni.
Tror du, Blake også har det?
Jeg ved bare, at det ikke ligner Blake at forsvinde sådan.
Jeg vil bare vide, at min søn er i sikkerhed.
Stol på mig nu.
Jeg vil gøre alt, hvad jeg kan for at finde din søn, okay?
De grundlæggende principper for termodynamik forbliver de samme.
Energi kan ikke skabes eller ødelægges.
Men når det kommer til termodynamikkens anden lov,
øges entropien, og mekanisk arbejde omdannes til varme.
Det er der, tingene bliver lidt mystiske,
for er det rent faktisk blevet bevist?
Så spørgsmålet, jeg stiller jer til næste gang,
stillet af Stephen Wolfram, er:
Virker den anden lov altid, eller bliver den nogle gange overtrådt?
Og hvis ja, hvordan skal vi så bevise det?
Okay, venner. Tak.
Essays for ekstrakredit kan afleveres heroppe.
Tak.
Termodynamik.
Hej, Dory.
Hvem ville tro, at min lillesøster er fysikekspert?
Og hvem ville tro, at min storebror
ville dukke op efter et år uden så meget som et opkald?
Ja, jeg har haft travlt.
- Undskyld, Dory. - Det har jeg også.
Men jeg ringer og prøver, og du ringer ikke tilbage.
Undskyld.
Jeg er din lillesøster. Jeg skal være efter dig.
Hvad laver du her?
Jeg ville bare kigge forbi. Jeg var i nabolaget.
Jeg kan godt se, når du lyver.
Og du hader overraskelser. Så spyt ud.
Jeg har en opgave, og jeg vil tale med dig om den.
En mappe. Hvad er der i?
Ting om far.
Jeg har en anden time. Kom, gå med mig.
Jeg fandt mappen i en tidligere opgave.
De prøvede at skade mig, så de undersøgte vores familie.
Jeg har læst alle artiklerne før. Hvad er problemet?
Universitetsnotater om far og nogle andre ting.
"Ashton Shaw afskediges med god grund.
"Beviser på uansvarlig og farlig opførsel."
Far blev anholdt, indbrud, modsatte sig anholdelse.
- Vi kendte til lovbruddene. Jeg... - Fortsæt.
Her står, far var ansat i regeringen i syv år.
Hvis det passer,
er det så ikke sært, at mor aldrig fortalte os det her?
Jeg ved det ikke. Hvem ved, hvad far gik og lavede?
Mor var lige så skør, som han var.
- Hvorfor undersøger du det? - Jeg er vel nysgerrig.
Det er jeg ikke.
Jeg håber bare ikke, vi begår de samme fejl som dem.
Det forstår jeg godt, men de er begge en del af os, ikke?
Se bare dig. Du er professor, ligesom de var.
Men jeg bliver ikke vanvittig og flytter op i bjergene.
Det er ikke min bekymring.
Okay, så lad os komme videre. Det er jeg.
Jeg talte med Russell, i øvrigt. Han siger, du har undgået ham.
Talte du med Russell?
Ja, lidt. Vi holder kontakten.
Du bør tale med ham.
Jeg har intet at sige til Russell.
Fint, så gør det på din egen måde.
Kan vi i det mindste spise sammen, før du forlader byen?
Ja, men jeg er på arbejde. Det er en tidsplan.
Colter, kom nu. Jeg ved ikke, hvornår vi ses igen.
Jeg finder et sted. Jeg giver sågar.
- Fint. Ja. - Godt.
Hvad er jobbet?
Forsvundet elev, Blake Baker.
Ja.
Vi fik en mail fra campuspolitiet om, at de leder efter ham.
Kløgtig knægt. Biokemi-studerende.
Hans mor arbejder på campus. Hun hedder Polly og er pedel.
- Kender du hende? - Ja. Hun har været her i årevis. Sød.
Du virker ikke så bekymret.
Det sker med et par elever hvert år.
De brænder ud og smutter.
Det er ikke så unormalt.
Okay, jeg vil tjekke laboratoriet.
Jeg...
Middag.
Jeg skriver med tid og sted.
- Kan vi hjælpe dig? - Jeg leder efter Blake Baker.
Han arbejder her, ikke?
Jo. Han har ikke været her i to dage.
Ved du, hvor han kan være?
Niks. Han må være smuttet.
Flippet ud. Jeg ved det ikke. Det sker tit.
- Nogle kan klare det, andre kan ikke. - Hans mor er bekymret for ham.
Hun hyrede mig til at finde ham.
Han ville ikke bare smutte.
Han er her ikke. Hvor er han så?
Aner det ikke. Men Blake elskede arbejdet her.
Hvad har I arbejdet på?
Vi arbejder på det næste trin i proteinstrukturforudsigelse.
At forstå, hvordan proteiner vælger deres form,
er en gamechanger i medicinaludvikling.
Problemet er, at nogle ændrer form,
men professor Hewitt er på sporet af noget her.
Professor Hewitt, han leder efter Blake.
- Og du er? - Colter Shaw. Jeg arbejder for hans mor.
Hun har intet hørt og er bekymret for hans sindstilstand.
Kan du være diskret?
Ja. Jeg vil bare finde Blake.
Jeg havde en svær samtale med ham for to dage siden.
Jeg siger ikke, at det har noget at gøre med, at Blake forsvandt,
men måske.
Jeg tog Blake i at forfalske sin forskning.
Konfronterede du ham?
Nej, ikke ligefrem en konfrontation. Jeg gav ham min mistanke.
Han benægtede det, men hans tal stemte ikke med resultaterne.
Jeg ville ikke melde ham til dekanen,
men jeg måtte ophæve hans laboratorieprivilegier.
Hvorfor gjorde han det?
Aner det ikke.
Men det sker oftere, end du måske tror.
Det sidste, vi mangler, er endnu en Theranos.
Elizabeth Holmes.
Blodscreeningsteknologi til milliarder,
og desværre var det en fantasifuld løgn.
Så arbejdet har pengeværdi?
Det får det, hvis vi kan opskalere det.
Så selv den mindste fejl ville være fatal.
Hvad Blake lavede, gav ikke meget mening.
Hvordan tog han det?
Ikke pænt.
Han er en god knægt, der begik en fejl.
Jeg håber, du finder ham, og at han er okay.
Hvis han kontakter dig, siger du så til?
- Selvfølgelig. - Tak.
Dex, dobbelttjek dataene, før jeg sender dem.
Undskyld, jeg ikke fik dit navn.
- Det er Jada. - Jada.
Jeg leder efter elevforeningen og aner ikke, hvor jeg skal hen.
- Kan du pege mig på vej? - Det er den anden side af Commons.
Høj. Ikke til at overse.
Ikke til at overse. Så Commons-bygningen er det, jeg...
Kan du vise mig det? Jeg ved ikke, hvor jeg skal hen.
Tak.
Er du Blakes kæreste? Jeg så billedet af jer.
Nej, vi er bare venner.
Hvad tror du, der skete med ham?
Jeg vil ikke involveres. Jeg kan ikke blive smidt ud.
Det forstår jeg. Men du holder tydeligvis af ham.
Jeg tror ikke, du tror på, hvad alle siger.
Hvornår har du sidst set ham?
- For to dage siden. - I laboratoriet?
Nej. Sent om aftenen havde jeg en levering på mit job
i den nordlige del af byen.
- Så han dig? - Nej, ikke først.
Han var fuld eller noget, iført en dum, rød cowboy hat.
Han så komplet latterlig ud.
Måske havde han været til den store Wild West-fest.
- Men det var underligt. - Mærkeligt, at han morede sig?
Ja, lidt.
Blake er en af de sødeste fyre, men ikke typen, der fester i cowboyhat.
Han er næsen i lærebogen-typen.
- Du ved? - Socialt akavet.
Ja. Især omkring kvinder.
Så druk, socialt samvær, den slags opførsel er unormal for ham.
Talte han med dig, da du så ham?
Jeg prøvede. Jeg kaldte på ham, og han ignorerede mig.
Som sagt, måske var han fuld.
Kan du fortælle, hvor det skete?
- Kom du ind i Blakes mobil? - Det hele ser legitimt ud.
Opkald til mor og sms'er om skolen. Men intet, efter han forsvandt.
Han glemte sin telefon på kollegiet.
- Er der noget om et forhold? - Tror du, han var forelsket?
Aner det ikke. En ven sagde, han opførte sig anderledes.
Han socialiserede mere og levede livet.
Han er forelsket eller vil være det.
Det forklarer ikke, hvorfor han forsvandt.
Nej, det gør ikke.
Jeg tjekker det sted, hvor hans partner så ham lørdag aften.
Måske kan jeg finde noget.
Lad mig gennemgå hans sociale, måske forbinder de mig til et ormehul.
Okay, her er noget.
En masse beskeder frem og tilbage med nogen.
De udvekslede også krypterede filer, det vil tage tid at komme igennem.
Vent et øjeblik. Jeg tror, jeg har fundet det, jeg leder efter.
Ring tilbage, når du har knækket krypteringen.
TIMBER SPRINGS KODEKLUB TILHØRER
Hvad har vi fundet?
Blake var vild med en pige.
- Det var mere end det. Har du et navn? - Ikke endnu.
Men jeg har et alias.
Hun kaldte sig BlondieBaby, så jeg arbejder stadig på det.
Men han var helt sikkert vil med nogen.
- Hvordan det? - Du ved, hvordan det er.
Du skriver med nogen, og det spiller.
Du beder om at mødes, og så ghoster de dig.
Jeg gik ikke på college.
- Er det rigtigt? - Nej, uddannelsessystemet er designet
til at udstøde uafhængige mennesker. Folk, der tænker for sig selv
og ikke underkaster sig systemet.
Okay, C. Det er sgu en opvågning, der lyder god.
Det er et gammelt Chomsky-citat, min far altid sagde, når vi brokkede os.
Jeg troede, din far var til uddannelse.
Min far var fuld af modsigelser. Hvad har du på Blake?
Sidste lørdag aften, lige før midnat,
skrev Blake: "Jeg var til fest. Hvorfor kom du ikke?"
Så sagde hun: "Undskyld, der dukkede noget op.
"Du var nok en sexet cowboy. Klar til mødes."
Hun vil kun mødes med ham, hvis han lovede at være diskret.
Så sendte hun ham en adresse.
Okay.
Han går til en fest og bliver brændt af, ikke?
Han efterlader sin mobil,
og så tager han ud for at møde hende igen.
Vent. Der kommer et krypteret billede.
- Halløjsa. - Hvad har du?
Ikke den slags billeder, man vil have delt.
Jeg har en blond kvinde og alle mulige freaky
nøgenbilleder og mild BDSM.
Hvordan fanden ved du, hvad det milde er?
Jeg er en verdensmand, Colter.
Lad os sige, hun er spændt til en seng i et rødt lys.
Der var jeg lige. Sendte han også hende nøgenbilleder?
- Hvordan ved du det? - Jeg så ham.
Samme hus. Kan du sende et foto?
Bare hendes ansigt er nok.
Det kan jeg gøre bedre. Et navn.
Irene Hertzyl. Jeg sender billedet nu.
Undskyld mig.
- Undskyld, vi skulle til at lukke. - Irene Hertzyl?
Eller BlondieBaby, ikke?
Jeg vil vide, hvad du lavede med Blake Baker.
Han er ikke blevet set, siden I mødtes.
Nej, lad være med det. Gå væk.
Hvad koster du?
Jeg kender til de nøgenbilleder, du sendte.
Ved din mand det?
- Jeg ved ikke, hvad du snakker om. - Gør du ikke?
Det er dig, ikke?
- Jeg gjorde ikke Blake noget. - Men han skulle sende nøgenbilleder.
- Hvorfor? - Pressionsmidler er værdifulde.
Pressionsmidler?
Svindel.
Hvorfor afpressede du Blake? Var det for penge?
Du gjorde dig umage for at skjule dit navn.
Jeg er sikker på, at politiet,
måske endda FBI, har nogle spørgsmål til dig,
eller du kan bare besvare mit.
Det var et job. Vi blev hyret til det.
Hvem hyrede jer?
Min mand, Chuck, tager sig af alt det. Det er anonymt på nettet.
Vi sælger onlinetjenester.
- Dårlige anmeldelser, online trolling. - Svindel.
Klienten ville have et pressionsmiddel.
Hvis I havde nøgenbilleder af ham, ville I have ham i jeres hule hånd.
Det var ikke min idé.
Det var min mand Chucks plan.
- Jeg gør, som han siger. - Du gjorde det, ikke?
Du gjorde det, du forførte ham. Han blev besat af dig.
Hvorfor lokkede du ham til huset med bondage?
Klienterne sagde, de ville skræmme ham godt.
Sørge for, at Blake holdt mund. Det var en fælde at skræmme ham.
Hvad vidste Blake?
Chuck sagde, han havde beviser, der var dårlige for klienten.
Han kendte tydeligvis en hemmelighed.
Hvad er der sket her?
Det var slemt. Det var ikke det, jeg ville.
Vis mig det.
Hvordan har du fundet herhen?
Jeg fulgte efter hende fra det syge hus, hun ville mødes ved.
- Jeg gemte mig, indtil hun kom. - Undskyld, jeg...
Jeg ville låse. Jeg troede, han var væk.
Bare kom med mig. Vi har noget. Vær nu rar...
Skrid med dig!
Chuck, hold op, du gør ham fortræd.
- Hvad skal jeg gøre? - Køre ham på hospitalet.
Kom så, mester.
Og han kørte ham ikke på hospitalet.
Der er gået to dage. Er du ikke bekymret for din mand?
Det er ikke første gang, han er væk i dagevis uden at ringe.
Du sagde, du først hørte fra klienten via dark web?
Det er der, Chuck laver forretninger på computeren.
Så du ved, hvordan man sender beskeder til klienten?
Så er jeg inde og klar.
Hvad skal der stå i beskeden?
"Jeg vil mødes personligt snarest.
"Jeg har beviserne."
Og afsted med den.
Hvem din mystiske klient end er, har de lige fået beskeden.
Sig til, når du får et svar.
- Det kan du tro. - Tak.
Jeg kan ikke lide det her.
Jeg gør det, fordi Chuck tvinger mig.
Nu kan du bevise det ved at gøre det rigtige.
Du hjælper mig med at finde Blake.
Dory. Hvad laver du her?
Middag.
Undskyld.
Jeg skrev med tid og sted, du svarede: "Fantastisk."
Jeg sad der i 30 minutter, før jeg indså: "Samme gamle Colter."
Jeg rodede mig ud i noget. Hvorfor ringede du ikke?
Jeg tænkte, at dukke op var den eneste måde at se dig
frem for at høre "jeg rodede mig ud i noget."
Eller ind i nogen.
Nej.
- Sådan er det ikke. - Godt.
- Pas på dig selv, Colter. - Vent lige.
- Colter. - Hey, vent lige lidt.
Den forsvundne elev. Blake? Han er i fare.
- Hvem er pigen? - Hendes mand angreb Blake.
Jeg tror, han stadig har ham. Jeg er ikke sikker. Det er det, jeg laver.
Måske bør du ringe til politiet.
Nej. Jeg tror, der er 50 % chance for, at Blake stadig er i live.
Hvis politiet dukker op, falder den til nul.
Blake har en slags beviser imod dem,
og jeg tror, de holder ham og forsøger at knække ham.
- Er de gangstere? - Aner det ikke.
- Jeg er nødt til at svare. - Ja.
Hej. Har du fået et svar?
De møder dig på en parkeringsplads i den sydlige del af byen.
Det er 20 minutter væk. Jeg sender adressen.
Vi skal af sted.
Tak, Bobby. Forstået.
Okay, hør...
Dory, jeg ringer, det lover jeg.
Nej, du skal ikke love. Gør dit arbejde. Du ved, hvor jeg er.
Måske dukker de ikke op.
De kommer.
Der kommer nogen.
- Ja? - Har du noget til mig?
Et USB-drev?
Stå stille.
Pis!
Hey. Kom her.
Kom her. Hey!
Træk hætten ned!
Dex!
Hvor fanden er Blake?
Jeg ved det ikke.
Hold op. Du arrangerede det med Chuck.
Hvad? Jeg kender ingen Chuck.
Ham, der afpresser Blake med billederne.
Blake opdagede det, konfronterede ham og kom til skade.
- Det er ved at løbe løbsk. - Det er vi langt forbi.
- Hvorfor gjorde du det? - Nej, jeg gjorde intet.
Du må tro på mig. Jeg stod bare for introduktionen.
- Jeg gav navnet på en darkweb-tjeneste. - Til?
- Til hvem? - Til professor Hewitt.
Han ville have hjælp med Blake-problemet.
Hvilke beviser havde Blake på ham?
Blake vidste, at Hewitts forskning i laboratoriet ikke passede.
Hewitt sagde, Blakes tal var forkerte.
Nej, Blakes passede. De matchede dataene.
Dataene viste ikke de fremskridt,
som professor Hewitt rapporterede til sine investorer.
Hewitt ville miste millioner i investorfonde.
Vi skulle nok nå i mål. Vi skulle bare bruge mere tid.
Professoren ville lukke munden på Blake,
så jeg gav ham en forbindelse, jeg havde hørt om på dark web.
Hvordan vidste du, du skulle komme?
Professor Hewitt sendte mig en besked om at møde en blond kvinde
og få beviserne, et USB-drev, som Blake havde.
Mere ved jeg ikke. På ære.
Du ved vel, at de vil dræbe ham, ikke?
Hvad skal jeg gøre?
Du skal ringe til Hewitt
og fortælle ham en historie om, at du finder beviserne.
Okay. Hvordan hjælper det?
Det vil købe mig tid.
Dory, jeg har brug for din hjælp.
Ja. Selvfølgelig.
Det er professor Hewitt, der afpresser Blake.
Han holder ham som gidsel et sted på campus.
Lyle Hewitt, vores biokemiprofessor? Hvorfor afpresser han en elev?
Noget at gøre med beviser om beskidte forskningsdata.
Jeg har ikke tid til detaljer.
Hewitts telefon kan spores til laboratoriet.
Han ville aldrig holde Blake i det fri på den måde.
Du kender skolen bedre end nogen.
- Hvor kan han have ham? - Sit kontor? Et af de andre laboratorier?
Nej, han har haft ham i to dage.
Han ville ikke holde ham et sted, hvor der kan dukke andre op.
Et af de gamle bombely. Der er et under biokemibygningen.
- Bombely? - Bygget under den kolde krig,
men ikke brugt i årevis.
- Hvordan kommer jeg derned? - Jeg går med.
Ellers finder du det ikke.
Jeg retter opgaver på skolen, så vi mødes ved biokemibygningen.
Dory, nej, jeg klarer det alene. Jeg er ikke... Dory!
Døren er sikkert låst.
Det klarer jeg.
Nej.
Bare følg efter mig.
Ja, det er også fint.
Du kunne lade mig gå.
Jeg fortæller ingen om dig.
Du kan ikke stole på Hewitt.
Jeg stoler ikke på nogen.
Bare sig, hvor beviserne er, så jeg kan få mine penge,
og så er det overstået.
Er du sikker på det her?
Tro mig, det må være svært at finde.
- Du slår mig ihjel, ikke? - Det er ikke mit problem.
Du og professoren finder ud af det.
Jeg talte med Dex. Han sagde, han fik beviserne fra din kone.
Han fandt en adresse i en gammel jakkelomme, som Blake efterlod.
Tror du på det? Nogen er vist på sporet af os.
- Ring til din kone. - Hvor dum er du?
Hvis det er en fælde, er det det sidste, vi gør.
Du ved ikke, hvad der sker, hvis det slipper ud.
Alt, jeg har arbejdet for, er forbi.
Hele mit liv ødelagt.
Vi har kun én mulighed.
Vi dræber knægten.
Nej, vi skaffer beviserne. Ødelægger dem. Ingen beviser.
Beviser eller ej, så ved han det.
Det her kan kun ende på én måde.
Vil du begrave hemmeligheden?
Så begrav knægten.
- Jeg gemte beviserne. - Løgne.
Nej, vent lidt.
- De slipper ud, selvom jeg er død. - Han lyver.
Det her ender nu.
Vent.
Der må være en anden måde. Lad mig tænke.
Jeg prøvede din plan, den gik ikke. Gør vi det, eller hvad?
Okay.
Det burde være mig, der gør det. Giv mig pistolen.
Er det blod?
Ring til politiet.
Lad være.
Jeg har intet signal. Jeg skal ud igen.
Fint. Bare ring.
Jeg giver dig USB'en.
Du kan få beviserne.
Hewitt. Jeg ved, du dræbte Chuck.
Vil du have et lig til på samvittigheden?
Blake er den eneste med beviserne. Dræber du ham, får du dem aldrig.
Hvis du kommer ind, dræber jeg også dig.
Jeg kommer derind.
Og hvis du sigter på mig, dræber jeg dig.
Er det forstået? Det behøver ikke være sådan.
Hewitt, læg pistolen.
Sidste chance.
Er du okay?
Ja. Tak.
Du overlever.
Hr. Shaw.
Du vil ikke forlade byen uden den her.
Tak.
Jeg har min søn tilbage. I sikkerhed. Det ville jeg give alt for.
Hvordan går det?
Lidt smadret, men lettet.
- Jeg klarer mig. - Du får det snart endnu bedre.
Professor Hewitt bliver sigtet for mord- og mordforsøg.
Forhåbentlig vil han tilbringe resten af sit liv i fængsel.
Hvad vil der ske med Dex?
Han får nok en fængselsdom. Er han heldig, får han en betinget dom.
Men han er ung nok. Han kan vende sit liv.
Men jeg har et spørgsmål til dig.
- Alt. - Beviserne. Havde du dem?
Jeg gemte dem i Jadas skab.
Hun er den eneste, jeg ville stole på med det.
Okay.
- Ved hun det? - Aner det ikke.
Hvor skal du hen nu? En ny opgave?
Sikkert. Men først har jeg et løfte at holde.
- Opfør jer pænt. - Tak.
Tak.
Tjekker du allerede dit ur?
Du kører i aften, ikke?
Måske.
Fint. Jeg tager, hvad jeg kan få.
Hvad?
Hvorfor kommer du ikke mere?
Ikke noget. Ingen grund.
Ja.
Jeg tror, en lille del af dig er vred på mig.
Vred på dig?
- Hvorfor? - Fordi jeg rejste.
Da onkel Dave og tante Melissa sagde, vi måtte komme,
smuttede jeg som den første.
Og det gjorde du ikke. Du blev.
Jeg blev.
Mor havde brug for mig.
Far var død, Russell var væk.
Det føltes forkert at flytte til byen.
- Du behøvede ikke blive. - Hun havde ikke nogen.
Ingen.
Efter det, far udsatte os for...
Mor fulgte med på alle de vilde ideer, far havde.
Og levede uden for systemet, sov med det ene øje åbent
og ventede på, at bussemanden kom.
Hans idéer, ikke hendes.
Jeg elsker dig, men nej. Bliv voksen.
Mor var ikke en skrøbelig kvinde,
der blev slæbt med mod sin vilje.
Sagde du ikke, du var kommet videre.
Det er jeg.
Jeg håbede, at hvis vi talte sammen, kunne du måske også.
Det er tid til at lægge det bag os.
Os allesammen.
Snakker du om Russell? Lad være.
Jeg vil have mine brødre tilbage. Sammen.
Og uanset hvad mor sagde, er ét, lodret løgn, eller to,
fis for at få dig til at blive.
- Hvad skal det betyde? - At vi kan komme videre.
Der skete, hvad der skete.
Men jeg lader det ikke få magt over mig.
Og mor,
hun har ikke andet end fortiden.
Og hun holder fast i os med den, fordi hun ikke kan slippe den.
Hun har et billede af, hvem far var.
Og selvfølgelig. Det er en version af tingene,
men det er ikke sådan, det skete.
Måske er det ikke så enkelt.
Måske var det hele løgn.
Det er på tide at lægge det bag os, ikke?
Bare...
Ring til Russell.
Hvad er godt her?
Tekster af: Anders Langhoff