Hej.
- Vad gör du? - Förlåt. Jag...
Mitt fel. Trodde att du var nån annan.
Vad är ditt problem?
Den här killen är skum.
- Vad gjorde han? - Han tafsade på mig.
Det var inte meningen. Ett misstag.
Vad sa du?
- Det var inte meningen. - Nej.
Simma, din lilla råtta.
Inte säker på att det är ett jobb.
Vår student kanske bara blev utbränd och behövde en paus.
Det var vad jag sa från början.
Men det var du som ville åka till Wyoming och kolla upp det.
Blakes mamma, Polly Baker, är övertygad om att det inte är allt.
Hon jobbar som vaktmästare i skolan där.
Hon har inte hört av sonen och har kontaktat campuspolisen.
- Hade de något? - Nej.
De kollade lägenheten, det var inget konstigt.
Men han hade lämnat kvar sin mobil.
- Det är märkligt. - Jag vet inte.
Inte om du vill komma ifrån i några dagar och inte bli störd.
Jag är redan här. Jag meddelar vad hon säger.
VETENSKAPLIGT UNIVERSITET
Jag pratade med honom för två dagar sen, och efter det ingenting.
Blake svarar alltid,
även för att säga att han är upptagen i labbet och återkommer.
Du sa att han är inblandad i nåt stort stipendieprojekt?
Han forskar i proteinveckning.
Institutionen för biokemi med professor Lyle Hewitt.
Väldigt prestigefyllt. Potentiellt patent. Läkemedelsjättar är intresserade.
- Du måste vara stolt. - Det är jag.
Det mesta förstår jag inte, men det får Blake att lysa upp.
Du nämnde att han är under stor press på sistone.
Ja...
Han har alltid haft ångest, men när jag pratade med honom sist,
märkte jag att hans tankar var nån annanstans.
Jag går till labbet där han jobbar. Ställer några frågor.
Nån kanske vet var han är eller vad han gör.
Men det har bara gått ett par dagar.
Jag vet, men nånting är fel.
Stipendieprojekt under stor press, mycket intensivt arbete,
han kanske bara behövde ta lite ledigt.
Eller finns det mer som du inte berättar för mig?
Kom.
Jag vet allt om familjehemligheter. Jag gör det.
Men om det finns nåt, nånting som du vet,
som kan hjälpa mig att hitta din son,
borde du berätta det.
Min bror hade en psykotisk episod när han var lika gammal som Blake.
Han stack.
Vi hittade honom en vecka senare, han hade sovit på gatan,
och pratade om demoner i sitt blod.
Han diagnostiserades med schizofreni.
Tror du att Blake kan ha samma sak?
Jag vet bara att det inte är likt Blake att bara försvinna.
Jag vill bara veta att min son är trygg.
Tro mig när jag säger det här.
Jag ska göra allt jag kan för att hitta din son, okej?
Termodynamikens grundläggande principer förblir desamma.
Energi kan inte skapas eller förstöras.
Men när det gäller termodynamikens andra lag,
ökar entropin och mekaniskt arbete förvandlas oåterkalleligt till värme.
Där blir saker och ting lite mystiska,
för har detta verkligen bevisats?
Så frågan jag vill lämna er med till nästa gång,
som Stephen Wolfram ställt, är,
fungerar alltid den andra lagen, eller bryts den ibland?
Och i så fall, vad behöver vi för att bevisa det?
Okej, allihop. Tack så mycket.
Lämna in uppsatserna för extrapoäng här framme.
Tack.
Termodynamik.
Hej, Dory.
Vem hade kunnat tro att min lillasyster är en fysikexpert? Kom.
Vem hade trott att min storebror
skulle dyka upp efter ett år utan så mycket som ett samtal?
Ja, jag har varit upptagen.
- Förlåt, Dory. - Jag med.
Men jag ringer. Jag försöker. Du ringer inte tillbaka.
Förlåt.
Jag är din lillasyster. Jag ska kritisera dig.
Vad gör du här?
Jag tänkte titta förbi och hälsa på. Jag var i närheten.
Vet du att jag ser när du ljuger?
Och du hatar överraskningar. Så, kom igen, ut med det.
Jag är här för ett jobb, och ville prata med dig om det här.
En mapp. Vad finns i den?
Saker om pappa.
Jag har en till lektion. Kom, följ med mig.
Jag hittade mappen på ett uppdrag.
De försökte skada mig, så de undersökte vår familj.
Jag har läst allt det här förut. Vad är problemet?
Det finns universitetsanteckningar där om pappa och andra saker.
Okej, "Ashton Shaw avskedades av befintliga skäl."
"Bevis på oansvarigt och farligt beteende."
Pappa greps, bröt sig in, gjorde motstånd när han greps.
- Han hade nåt otalt med lagen. - Fortsätt.
Det står att pappa jobbade för regeringen i sju år.
Tycker du inte att det är konstigt
att mamma aldrig berättade det här för oss?
Jag vet inte, Colter. Vem vet vad pappa gjorde?
Ärligt talat var mamma lika galen som han.
- Varför kollar du på det där? - Jag vet inte. Jag är nyfiken.
Det är inte jag.
Hoppas bara att vi inte gör samma misstag som de.
Jag förstår vad du säger, men de är båda en del av oss, eller hur?
Se på dig. Du är professor, precis som de var.
Du behöver inte vara orolig, jag flyttar ingenstans.
Oroar mig inte för det.
Okej. Men då går vi bara vidare. Jag har det.
Jag pratade med Russell. Han säger att du har undvikit honom.
Har du pratat med Russell?
Ja, lite. Vi håller kontakten.
Du borde prata med honom.
Jag har inget att säga till Russell.
Okej, gör som du vill. Det gör du alltid.
Kan vi åtminstone äta middag innan du åker?
Jag hade gärna. Men jag är på ett uppdrag. Det är en schemagrej.
Kom igen, Colter. Jag vet inte när jag får se dig igen.
Jag hittar ett ställe. Jag bjuder till och med.
- Visst. Okej. - Bra.
Vad är uppdraget?
Student som försvunnit. Blake Baker.
Det stämmer.
Vi fick ett mejl från campuspolisen om honom.
Han är en smart kille. Pluggar biokemi.
Hans mor jobbar här. Hon heter Polly. Hon är vaktmästare.
- Känner du henne? - Hon har varit här i åratal. Snäll.
Du verkar inte för orolig.
Det händer ett par studenter varje år.
De blir utbrända och drar.
Det är inte så ovanligt.
Okej, jag ska kolla in det där labbet, faktiskt.
Jag ska...
Middag.
Jag messar dig tid och plats.
- Kan vi hjälpa dig? - Jag söker Blake Baker.
Han jobbar väl här?
Har inte sett honom på två dagar.
Har du nån aning om var han kan vara?
Nej. Han blev väl galen.
Flippade ut, jag vet inte. Det händer hela tiden.
- En del klarar det, andra inte. - Hans mor är orolig för honom.
Jag ska hitta honom.
Han skulle inte svika oss.
Han är inte här. Var är han då?
Jag vet inte. Men Blake älskade vårt arbete.
Vad har ni jobbat med?
Vi jobbar på nästa steg i förutsägelsen av proteinstrukturer.
Att förstå hur proteiner väljer sin form
är banbrytande i läkemedelsutvecklingen.
Problemet är att vissa proteiner ändras,
men professor Hewitt har nåt på gång här.
Professor Hewitt, den här mannen letar efter Blake.
- Vem är du? - Colter Shaw. Jag jobbar för hans mor.
Hon har inte hört av honom. Hon är orolig för honom.
Kan jag lita på dig?
Ja. Jag vill bara hitta Blake.
Jag hade ett svårt samtal med honom för två dagar sen ungefär.
Jag säger inte att det här har att göra med att Blake försvann,
men kanske.
Jag såg Blake förfalska sin forskning.
Konfronterade du honom?
Nej, ingen direkt konfrontation. Jag visade mina misstankar.
Han förnekade det, men hans siffror stämde inte överens med våra resultat.
Jag sa att jag inte skulle anmäla honom,
men jag fick återkalla hans labbrättigheter.
Varför gjorde han det?
Jag vet inte.
Men det händer oftare än man tror.
Det sista vi behöver är en till Theranos här.
Elizabeth Holmes.
Blodprovsteknik som värderas till miljarder,
som tyvärr var en fantasifull lögn.
Så arbetet har ett monetärt värde?
Ja, om vi kan skala upp det.
Även det minsta misstaget är ödesdigert.
Det Blake gjorde var inte särskilt logiskt.
Hur tog han det?
Inte bra.
Han är en bra kille som gjorde ett fel.
Jag hoppas att du hittar honom.
Säger du till om han kontaktar dig?
- Självklart. - Tack.
Dex, du får dubbelkolla den här datan innan jag skickar den.
Förlåt, vad hette du?
- Jada. - Jada.
Jag letar efter studentkåren och vet inte vart jag ska gå.
- Kan du guida mig? - På andra sidan av Commons.
Högt hus. Går inte att missa.
Går inte att missa. Så Commons-huset är vilket... Jag...
Kan du bara visa mig? Jag vet inte vart jag ska.
Tack.
Är du Blakes flickvän? Jag såg fotot på er två.
Nej, vi är bara vänner.
Vad tror du hände med honom?
Jag vill inte bli inblandad. Jag får inte bli sparkad.
Jag förstår det. Du bryr dig om honom.
Jag tror inte att du tror på vad alla säger.
När såg du honom sist?
- För två dagar sen. - På labbet?
Sent den kvällen. Jag levererade för mitt andra jobb
på norra sidan av stan.
- Såg han dig? - Nej, inte från början.
Han var full eller nåt, han hade på sig en röd cowboyhatt.
Han såg sjukt löjlig ut.
Han kanske hade gått på den stora Vilda västern-festen.
- Men det var konstigt. - Konstigt att han hade kul?
Ja, lite grann.
Blake är en jättetrevlig kille, men inte "festa i cowboyhatt"-typen.
Han är en "titta ner i labbet"-typen.
- Förstår du? - Tafatt.
Ja. Särskilt runt kvinnor.
Att dricka och socialisera, den typen av beteende är inte normalt för honom.
Pratade han med dig när du såg honom?
Nej. Jag försökte. Jag ropade på honom men han ignorerade mig.
Som jag sa, han kanske var full.
Kan du berätta var det här hände?
- Kom du in i Blakes mobil? - Allt ser bra ut, C.
Samtal till mamma. Sms om skolan. Men ingenting efter att han försvann.
Han glömde sin mobil i rummet.
- Finns nåt om ett förhållande? - Tror du att han var kär?
Jag vet inte. En vän sa att han betedde sig annorlunda.
Sa att han socialiserade mer, hade kul.
Han kanske är kär eller vill bli.
Det förklarar inte varför han försvann.
Nej, det gör det inte.
Jag kollar platsen där hans labbpartner såg honom i lördags kväll.
Jag kanske kan hitta nåt.
Jag kollar hans sociala media, få se om jag får napp.
Okej, här har vi nåt.
Många meddelanden fram och tillbaka med nån.
De har också utbytt krypterade filer, kommer att ta ett tag att kolla dem.
Vänta ett tag. Jag tror att jag har hittat det jag letar efter.
Ring tillbaka när du knäckt krypteringen.
TILLHÖR TIMBER SPRINGS KODNINGSKLUBB
Okej. Vad har vi för nåt?
Vår kille Blake gillade en tjej.
- Det var mer än så. Har du ett namn? - Jag har inget namn än.
Men jag har ett alias.
Hon kallades för BlondieBaby, så jag jobbar på det.
Men han gillade definitivt nån.
- Hur så? - Du vet hur det är på college.
Sms:ar nån, kommer bra överens.
Du vill träffas IRL, sen ghostar de dig.
Jag gick inte på college.
- Är det sant? - Nej, utbildningssystemet är utformat
för att sålla bort självständiga personer. De som tänker själva,
som inte ger upp inför systemet.
Okej, C. Där har vi en del visdom som jag kan ta åt mig.
Det är ett gammalt Chomsky-citat som min far alltid sa när vi klagade.
Trodde att din pappa var lärare.
Min far var full av motsägelser. Vad har du på Blake?
I lördags kväll, strax före midnatt,
sms:ade Blake "Jag var på festen. Varför kom du aldrig?"
Sen sa hon: "Förlåt, det dök upp en grej."
"Du var säkert sexig. Redo att mötas."
Hon går med på att träffa honom bara om han lovar att vara diskret.
Sen skickade hon en adress.
Okej.
Så han går på en fest och han blir nobbad, eller hur?
Han lämnar sin mobil hemma,
och sen går han och träffar henne igen.
Vänta lite. Jag har en krypterad bild på väg.
- Hallå där. - Vad har du för nåt?
Det här är inte den typ av bilder du vill få ut.
Jag har en blond kvinna och alla möjliga konstigheter.
Nakenbilder och mellanmjölks-BDSM.
Hur fan vet du vad mellanmjölks-BDSM är?
Jag har koll, Colter.
Hon är fastspänd i en säng i ett rum med röd belysning.
Jag var precis i det huset. Skickade han henne bilder också?
- Hur visste du? - Såg dem på en padda.
Samma hus. Kan du skicka ett foto?
Bara ansiktet räcker.
Jag har mer. Jag har ett namn.
Irene Hertzyl. Skickar bilden nu.
Ursäkta mig. Hallå?
- Förlåt. Vi skulle precis stänga. - Irene Hertzyl?
Eller BlondieBaby, eller hur?
Jag vill veta vad du gjorde med Blake Baker.
Han har inte setts till sen han träffade dig där.
Nej, gör inte det där. Backa.
Vad letade du efter?
Jag vet om nakenbilderna som du skickade.
Vet din man det?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Vet du inte?
Det här är väl du?
- Jag har inte gjort nåt. - Men han skulle skicka nakenbilder.
- Varför? - Att ha hållhake har ett värde. Snälla.
Hållhake?
Catfishing.
Varför utpressade du Blake? Var det för pengar?
Du ansträngde dig för att dölja ditt namn.
Jag är säker på att polisen,
till och med FBI, kan ha frågor till dig,
eller så kan du svara på mina bara.
Det var ett jobb. Vi anlitades för det.
Vem anlitade er?
Min man, Chuck, sköter allt det där. Det är anonymt på darkwebben.
Vi säljer onlinetjänster.
- Dåliga recensioner, internettroll. - Catfishing.
Klienten sa att de behövde en hållhake.
Så du tänkte att nakenbilder på honom skulle lösa den saken.
Det var inte min idé.
Min man, Chuck. Det var hans plan.
- Jag gör bara som de säger. - Men du gjorde det.
Du gjorde det. Du förförde honom. Han blev besatt av dig.
Varför lurade du honom till huset med BDSM-grejerna?
Klienten sa att de verkligen ville skrämma honom.
Se till att Blake skulle hålla tyst. Upplagt för att skrämma honom.
Vad visste Blake?
Chuck sa att han hade bevis som var dåliga för klienten.
Han kände till nån sorts hemlighet.
Vad har hänt här?
Det var illa. Jag ville inte att det skulle hända.
Visa mig.
Hur hittade du hit?
Jag följde efter henne från det där huset där vi skulle ses.
- Jag gömde mig i buskarna. - Förlåt. Jag tänkte...
Jag skulle låsa. Jag trodde han hade gått.
Följ med mig bara. Vi har nåt. Snälla...
Försvinn härifrån!
Chuck, sluta. Du gör illa honom.
- Vad vill du att jag ska göra? - Ta honom till sjukhuset.
Kom igen. Kom med.
Och han tog honom inte till sjukhuset.
Det har gått två dagar. Är du inte orolig för din man?
Det är inte första gången han har stuckit utan att ringa.
Du sa att ni först fick kontakt med klienten via darkwebben?
Det är där Chuck gör alla sina affärer.
Så du vet hur man skickar meddelanden till klienten?
Jag är inne och redo att göra min grej.
Vad vill du att det ska stå?
"Jag måste träffas så fort som möjligt.
"Jag har bevis."
Då kör vi.
Vem din mystiska klient än är, så har de fått meddelandet.
Säg till när du får ett svar.
- Absolut. - Tack.
Jag gillar inte det här.
Jag gör det för att Chuck tvingar mig.
Nu har du chansen att bevisa det. Genom att göra det rätta.
Du ska hjälpa mig hitta Blake.
Dory. Vad gör du här?
Middag.
Jag är så ledsen.
Jag messade tid och plats. Jag fick ett svar från dig: "Jättebra."
Satt där i 30 minuter innan jag insåg: "Samma gamla Colter."
Jag hamnade mitt i nåt. Varför ringde du inte?
Jag tänkte att dyka upp var det enda sättet att träffa dig
istället för att höra: "Jag hamnade mitt i nåt."
Eller nån.
Nej.
- Det är inte som det ser ut. - Okej.
- Ta hand om dig, Colter. - Nej, vänta lite.
- Colter. - Hördu, vänta lite.
Den försvunna studenten Blake är i fara.
- Vem är tjejen? - Hennes man anföll Blake.
Jag tror att han fortfarande har honom. Det är det jag håller på med nu.
Du borde ringa polisen.
Jag kan inte. Det finns en 50% chans att Blake fortfarande lever.
Ringer jag polisen och de dyker upp, så blir det noll.
Blake har nån typ av bevis mot dem,
jag tror att de har honom och försöker knäcka honom.
- Är de maffian? - Jag vet inte.
- Jag måste svara. - Javisst.
Har du fått ett svar?
Det är klart. De möter dig på en parkeringsplats söder om stan.
Det är 20 minuter bort. Jag skickar dig platsen.
Vi måste sticka. Okej.
Tack, Bobby. Förstått.
Okej, hör på, jag...
Dory, jag ringer dig. Jag lovar det.
Nej, lova inte. Gör ditt jobb. Du vet var jag finns.
De kanske inte dyker upp.
De kommer.
Det kommer nån.
- Ja? - Har du nåt till mig?
Ett USB-minne?
Rör dig inte.
Fan också!
Kom hit.
Titta på mig. Kom hit. Hallå!
Ner med luvan!
Dex!
Var fan är Blake?
Jag vet inte.
Du ordnade allt det här med Chuck.
Va? Jag känner ingen Chuck.
Killen som utpressar Blake med bilderna.
Blake fick reda på det, konfronterade honom och blev skadad.
- Det här börjar gå överstyr. - Vi är långt bortom överstyr.
- Varför gjorde du det här? - Nej, jag har inte gjort nåt.
Du måste tro mig. Jag gjorde bara ett intro.
- Jag gav namnet på tjänsten. - Till vem?
- Till professor Hewitt.
Han ville ha hjälp med Blake-problemet.
Vad hade Blake för bevis på honom?
Blake visste att professor Hewitts forskning i labbet inte stämde.
Hewitt sa att Blakes siffror var fel.
Nej, Blakes var korrekta. De matchade datan.
Datan visade inte framstegen
som professor Hewitt rapporterade till sina investerare.
Hewitt kunde förlora miljoner från investerare.
Vi skulle få resultat. Vi behövde bara mer tid.
Professor Hewitt ville få tyst på Blake.
Så jag gav honom namnet på en kontakt i darkwebben som jag hade hört talas om.
Hur visste du att du skulle hit?
Professor Hewitt skickade mig ett meddelande om att möta en kvinna
och hämta beviset, ett USB-minne som Blake hade.
Det är allt jag vet. Lovar.
Du fattar väl att de tänker döda honom?
Vad ska jag göra?
Du ska ringa Hewitt
och berätta en historia om hur du kommer att hitta beviset.
Okej, hur hjälper det?
Det kommer att köpa mig tid.
Dory. Jag behöver din hjälp.
Javisst.
Det är professor Hewitt som utpressar Blake.
Han håller honom som gisslan på campus.
Lyle Hewitt, vår biokemiprofessor? Varför utpressar han en elev?
Nåt att göra med bevis om dålig forskningsdata.
Jag hinner inte gå in på det.
Hewitts mobil leder till hans labb.
Aldrig att han skulle låta det bli allmänt känt.
Du känner campus bättre än nån annan.
- Var tror du han har honom? - Hans kontor? Ett annat labb?
Han har haft honom i två dagar.
Jag tror inte att han är nånstans där nån annan kan få kontakt med honom.
Ett av skyddsrummen. Det finns ett under biokemihuset.
- Skyddsrum. - Byggda under kalla kriget,
men inte använda på länge.
- Hur kommer jag dit? - Jag följer med.
Du kan inte hitta det.
Jag är här, så jag möter dig vid biokemihuset.
Dory, nej jag fixar det här själv. Jag vill inte... Dory!
Dörren är säkert låst.
Jag tar hand om det.
Nej.
Följ efter mig.
Ja, det funkar det med.
Du kan låta mig gå.
Jag berättar inte för nån om dig.
Du kan inte lita på professor Hewitt.
Jag litar inte på nån.
Säg bara var beviset finns så jag kan få betalt,
och det här kan vara över.
Är du säker att det är här?
Tro mig. Det ska vara svårt att hitta.
- Tänker du döda mig? - Inte mitt problem.
Du och professorn får lösa det.
Jag pratade med Dex. Han sa att han fick veta platsen från din fru.
Hittade en adress i en gammal jackficka som Blake lämnade hos dig.
Tror du på det där? Det låter som att nån vet nåt.
- Ring din fru. - Hur dum är du?
Om det här är en fälla, är det det sista vi gör.
Du fattar inte vad som händer om detta kommer ut.
Allt jag har jobbat för kommer att vara över.
Hela mitt liv blir förstört.
Vi har bara ett val.
Vi dödar grabben.
Nej, vi fixar fram beviset. Förstör det. Då finns inget kvar.
I vilket fall som helst så vet grabben.
Det finns bara en utväg.
Vill du begrava hemligheten?
Begrav honom.
- Jag har gömt beviset. - Du ljuger.
Nej, vänta.
- Den kommer ut även om jag är död. - Han ljuger.
Det här slutar nu.
Okej, stanna. Vänta.
Det måste finnas ett annat sätt. Låt mig tänka.
Jag försökte med din plan. Funkade inte. Ska vi göra det här, eller?
Okej.
Men jag borde göra det. Ge mig vapnet.
Är det där blod?
Ring polisen.
Snälla, gör det inte.
Jag har ingen mottagning. Jag måste ut igen.
Det är okej. Ring samtalet.
Jag ger dig USB-minnet.
Du kan få bevismaterialet.
Hewitt, jag vet att du dödade Chuck.
Vill du ha ett lik till på ditt samvete?
Blake är den enda som har bevismaterialet. Dödar du honom, så får du aldrig dem.
Om du kommer hit, dödar jag dig också.
Jag kommer in dit.
Om du siktar på mig, så dödar jag dig.
Förstår du det? Det behöver inte vara så här.
Hewitt, lägg ner vapnet.
Sista chansen.
Mår du bra?
Ja. Tack.
Du överlever.
Mr Shaw.
Du vill inte lämna stan utan det här.
Tack.
Min son är tillbaka, vid god hälsa. Jag skulle betala vad som helst.
Hur är det med dig?
Lite blåslagen, men lättad.
- Det blir bra. - Du kommer att må ännu bättre.
Professor Hewitt anklagas för mord och mordförsök.
Förhoppningsvis får han sitta inne resten av livet.
Vad kommer att hända med Dex?
Han kommer nog sitta inne ett tag. Om han har tur får han villkorlig dom.
Men han är ung. Han kan vända sitt liv i rätt riktning.
Men jag har en fråga till dig.
- Javisst. - Bevismaterialet. Hade du det?
Jag gömde det i Jadas skåp i labbet.
Den enda jag skulle lita på.
Okej, då så.
- Vet hon om det? - Ingen aning.
Vart ska du ta vägen nu? Ett annat jobb?
Förmodligen, ja. Först har jag ett löfte jag måste uppfylla.
- Ha det bra. - Tack så mycket.
Tack så mycket.
Tack.
Kollar du redan på din klocka?
Du ska ut ikväll, eller hur?
Kanske.
Okej, bra. Jag tar det jag får.
Vad?
Varför kommer du inte oftare?
Jag vet inte varför. Ingen anledning.
Okej.
En liten del av dig tror jag ogillar mig.
Ogillar dig?
- Varför skulle jag det? - För att jag drog.
När farbror och faster sa: "Kom och bo hos oss."
Jag var den första som åkte iväg.
Du gjorde inte det. Du stannade.
Jag stannade.
Mamma behövde mig.
Pappa var död. Russell var borta.
Kändes inte rätt att åka till stan.
- Du behövde inte stanna. - Hon hade ingen.
Ingen.
Efter det pappa utsatte oss för...
Mamma gick med på alla sjuka idéer pappa hade.
Att leva utanför samhället, sova med ena ögat öppet,
och vänta på det farliga spöket.
Hans idéer, inte hennes.
Jag älskar dig, men nej. Väx upp.
Mamma var inte nån ömtålig kvinna
som bara släpades med mot sin vilja.
Jag tyckte du sa att du gått vidare.
Det har jag.
Jag hoppades att om vi pratade, så skulle du också det.
Det är dags att lägga allt bakom oss.
Allihop.
Pratar du om Russell? Gör inte det.
Jag vill ha mina bröder tillsammans igen.
Och mamma, vilken version hon än har berättat, är antingen ett, en lögn,
och två, nån skithistoria för att hålla dig kvar.
- Vad ska det betyda? - Att vi kan gå vidare.
Det som har hänt, har hänt.
Men jag tänker inte låta det styra mig.
Och mamma,
allt hon har, är det förflutna.
Därför håller hon det över oss, för hon kan inte släppa det.
Hon har en bild av vem pappa var.
Och visst, ja. Det är en version av saker och ting,
men det var inte det som hände.
Det kanske är mer komplicerat än så.
Allting var kanske en lögn.
Det är dags att lägga det bakom oss, tycker du inte?
Bara det att...
Ring Russell, snälla.
Vad är gott här?
Översättning: Tatjana Majerle