Zi-mi când o vezi.
Nu am semnal.
Ai verificat bateria?
Haide, Kat, am făcut-o deja, și am verificat comutatorul.
Merge.
Bine, următoarea.
Să mergem mai în larg înainte să mai aruncăm una.
La naiba!
Uite ce furtună! O să fie monstruoasă.
Kat?
Ce naiba?
Vezi?
Avem o misiune, dacă te interesează.
O recompensă destul de mare.
Păstrați-mi-o. Am o prietenă care are nevoie de ajutorul meu.
- Fiica ei lipsește. - Suntem aici, dacă e nevoie.
Știu.
Lizzy, am venit cât de repede am putut.
Vino încoace.
Mulțumesc că ai venit.
Vreo veste despre Katie?
Nu, șeriful Woods a extins zona de căutare,
dar nu e niciun semn de barcă, de Katie sau de Dylan.
Au trecut aproape două zile și... nimic.
Nu știu de ce am sunat.
Pentru că te ajut să-i găsești pe Katie și pe iubitul ei.
- Dar dacă... - Nu poți gândi așa.
Știi că trăiește, o simți. Nu? De asta m-ai sunat?
Da.
Dacă e vie, fiecare minut contează.
Să trecem la treabă. Haide!
Vreau să lămurim ceva. Plătesc onorariul.
- Te rog, vorbim despre asta mai târziu. - Nu, vorbim acum.
Cinci mii, bine?
Bine, în regulă.
Katie și iubitul ei au ieșit să pună dispozitive de urmărire a furtunilor.
Da, au plecat vineri după-amiază târziu. Am vorbit cu Katie înainte să plece.
Venea o furtună mare și voiau să fie pregătiți.
Am văzut locul de urmărire. E impresionant.
Și înspăimântător, dacă ești mama ei, dar îi place.
Își asumă riscuri?
Cele mai dramatice lucruri primesc clicuri.
Da. Ies din port?
- Nu, țin o barcă la Point. - De ce?
Șeriful Woods le face mereu probleme,
spune că urmărirea furtunilor e riscantă și n-are niciun rost.
Dar el nu înțelege că ei îi place riscul.
Și e bună pe apă. Se descurcă singură.
Spune-mi despre Dylan.
A treia generație pe apă. Surf, scufundări cu scoici...
Practic, a crescut în apă.
Asta e bine.
Le crește șansele în caz că s-a întâmplat ceva neașteptat acolo.
Ce vrei să spui?
Am urmat parcursul furtunii
și sunt multe locuri în care barca ar fi putut să ajungă,
dacă erau în larg când a lovit furtuna.
Șeriful a spus că erau.
Mai e ceva la care te poți gândi și ar putea explica dispariția?
Nu. Dar Rachel ar putea ști ceva.
E a treia persoană din echipa lor de urmărire a furtunilor.
Lucrează la magazinul surferilor de pe Main.
- Rachel? - Da.
În regulă.
Trimite-mi numerele lui Katie și Dylan, dacă le ai.
Trebuie să mă apuc de treabă.
- Zi-mi dacă ai vești de la șerif. - Așa o să fac.
Lizzy?
Dacă Katie trăiește, o găsesc.
URMĂRITORUL
Bună!
Voiam să văd ce faci.
Nu faci niciodată asta.
- Nu? - Nu.
- Nu e momentul potrivit. Mersi. - Chestia aia? Da.
Chiar mergi până la capăt?
O fac. Am stat trează toată noaptea, mi-am scris demisia.
- Urează-mi noroc. - Da, baftă!
Știi ceva de Russell?
Nu, am vorbit cu persoana mea de legătură, care are un contact la Horizon,
societatea de securitate privată.
Fie nu vrea să-mi spună nimic, fie nu știe nimic.
- Tu știi ceva? - Nu.
- Tocmai am ajuns în Sandy Point. - Ce e în Sandy Point?
- Un loc unde mergea familia mea. - Familia ta mergea în vacanță?
Tata le spunea „excursii de cercetare”.
E o plajă aici. Am învățat să fac surf.
Dar nu de asta sunt aici.
Fiica unei prietene de familie a dispărut.
O să am timp liber. Dacă ai nevoie de ajutor, anunță-mă.
Da, mulțumesc.
Rachel?
Colter Shaw. Mama lui Katie m-a angajat s-o găsesc.
De cât timp urmărești furtuni?
De trei ani. Eu și Katie am început.
Dylan ni s-a alăturat anul trecut.
Dar n-ai fost la ultima ieșire?
Nu, eram la ei acasă, unde e baza, colectam date.
Ce crezi că s-a întâmplat acolo?
Știu că toată lumea crede că s-au răsturnat, dar cred a fost ciudat.
Am ținut legătura prin radioul din port.
Am un program care încarcă conversația noastră,
ca să le putem pune pe imagini.
Vorbeam cu Katie, dar a fost întreruptă. Ascultă.
Baza furtunii cinci, aici Juno, terminat.
Juno, aici baza cinci, terminat.
Am lăsat camerele... Ce?
Știi unde era barca atunci?
Da, era aici.
La ce oră a transmis prin radio?
La 14.32.
Știu că furtuna ar fi ajuns la poziția lor la 14.52.
Deci, 20 de minute mai târziu. Ar fi avut timp să vină la mal.
Ar fi putut avea o problemă cu motorul.
Vreun apel de urgență?
Nu.
O să am nevoie de înregistrare.
I-o dau unui tip. Îl pun să analizeze, să o curețe.
Sigur că da.
Camerele încă mai sunt pe geamandurile alea?
Poți să mi le localizezi?
La vreo 200 de metri.
În regulă.
Atașăm un GoPro la fiecare geamandură. Cred că le-am pierdut pe toate în furtună.
Bine, mai dăm o tură înainte să ne întoarcem.
Să vedem dacă ne-a scăpat ceva.
Ce este?
- Aveți paturi de alge aici? - Da.
Ceva s-ar putea să fie prins într-unul.
Hai.
Doamne! E Dylan.
Domnule Shaw?
Șeriful Woods, el e adjunctul Kelman.
Bună!
Vreo urmă de barcă?
Nu. Dar, dacă găsim ceva, o să fiu primul care îi spune lui Lizzy.
Dle Shaw, știm că ai venit să ne ajuți, dar eu și echipa mea ne descurcăm.
S-ar putea să aveți de-a face cu altceva.
- Da. Cum așa? - Dylan arăta de parcă ar fi luptat.
Poate s-a lovit la cap în cădere.
Cineva i-a tăiat costumul.
De ce ar face cineva asta?
Eliberează aerul din interior. Ajută corpul să se scufunde.
N-are rost să tragi concluzii.
Se pot întâmpla multe lucruri
unui corp în apă, mai ales cu furtuna aia.
Da.
Dar, dacă cineva i-a tăiat intenționat costumul,
ar putea fi o crimă.
Dle Shaw, nu știu ce fel de loc crezi că e ăsta.
Îmi spui să-mi văd de treaba mea?
Nici vorbă.
N-avem de ce să ne pripim să credem că Dylan a fost ucis.
Am văzut lucruri ciudate pe care le-am crezut una
și s-au dovedit a fi alta.
Din ce am văzut, au avut destul timp să se întoarcă la mal înainte de furtună.
Cred că altcineva era acolo și a interceptat barca.
Dle Shaw, aș aprecia dacă v-ați concentra s-o găsiți pe Katie.
În curând vin cei care stau vara. N-avem de ce să agităm oamenii.
Trebuie să-i informez pe părinții lui Dylan.
Vorbim despre asta mai târziu, dacă vrei.
- Ajutor de șerif Kelman? - Da.
Îi cunoșteai pe Katie și Dylan?
Sigur, am un frate care era prieten cu Katie, mergeau la școală împreună.
- Ar trebui să plec. - De ce oare?
Șeful tău nu vrea să fii distras?
Vrea ce e mai bine pentru oraș.
Prefăcându-se că cineva nu i-a găurit țeasta lui Dylan?
Nu i-a tăiat costumul, ca să ajute corpul să se scufunde?
I-ai văzut cadavrul, părea ceva ce se întâmplă în furtună?
Încerc doar să aflu ce s-a întâmplat cu Katie.
Și să-i dau mamei ei niște speranțe. Sau măcar liniște.
Și nu încerc să te pun într-o relație proastă cu șeriful.
Dar, dacă știi pe cineva
care ar fi avut ceva cu Katie sau cu Dylan,
informația ar rămâne între noi.
Bine.
A fost o mică chestie cu frații Sampson, Xavier și Bo.
Katie și Dylan s-au certat cu ei pe plajă.
- Știi pentru ce? - Putea fi ceva legat de teritoriu.
S-au certat pentru că Katie și Dylan erau pe plaja greșită?
Nu prea avea logică.
Dylan umbla cu frații Sampson.
Cel puțin când mi-am primit eu insigna.
A fost o ceartă, credeam că familia Sampson a trecut peste.
- Ce ai făcut? - Nu mare lucru. Le-am dat un avertisment.
Ai idee unde i-aș putea găsi pe frații Sampson?
Bo Sampson?
Da?
- Ce vrei? - O caut pe Katie Hawking.
Era în larg pe furtună cu prietenul ei, Dylan.
Da, am auzit.
- Păcat. Dylan a fost un tip bun. - De ce v-ați certat?
- Era undeva unde nu trebuia să fie? - Ce?
Nu era vorba despre teritoriu. Gagica lui se băga în afacerea noastră.
- Katie? - Da.
Da, l-a dus de minți, dar e în regulă, am rezolvat-o.
- Care naiba e treaba? - Xavier?
Fratele tău mi-a răspuns la câteva întrebări despre Katie și Dylan.
Ce-ar fi să pleci?
- Nu avem nevoie de asta, nu-i așa? - Da?
Ce ai de gând să faci?
Nu vreau să am probleme. O să mă apăr.
Nu încerca să lovești. O să fac ce trebuie să fac.
Te rog!
Da? Depinde de fratele tău.
Ce ai de gând să faci?
- Tu decizi. - Haide!
Bine, dă-i drumul.
Pleacă naibii de aici!
Mulțumesc pentru informație, Bo. O zi bună, băieți!
Bobby, ce ai găsit?
A fost nevoie de multă curățenie, dar ascultă aici.
Baza furtunii cinci, aici Juno, terminat.
Juno, aici baza cinci. Terminat.
Am pus camerele, dar vine cineva.
Stai! Ce?
Dylan, ce fac?
- A mai fost cineva cu ei. - Așa pare.
Oricine a fost, știa destul cât să ia camerele de pe geamanduri.
Poți urmări numerele de telefon pe care ți le-am dat?
Vezi unde ar fi putut merge cu o zi înainte de a urca pe barcă.
Haide, normal că pot.
Lasă-mă un pic.
Ceva ieșit din comun?
Magazin de surf, restaurantul lui Lizzy.
- Stai puțin. - Ce ai găsit?
Clădirea de la docuri.
E goală de vreo șase luni, dar Katie a fost acolo acum câteva zile.
- Și Dylan a fost? - Da, amândoi au fost.
La miezul nopții.
- Îmi dai adresa? - Sigur.
Nu e Katie. Te anunț dacă mai aflu ceva, Lizzy.
Bine. Ai identificat cadavrul?
O cheamă Haley Thomas, a dispărut din Spokane, Washington, acum trei ani.
- Vreo legătură cu Dylan sau Katie? - Nu, din câte știu.
M-am uitat pe raportul poliției din Spokane. Era petrecăreață.
Am văzut o cameră în fața clădirii unde era cadavrul.
Exact același tip de cameră
ca cele folosite de Katie și Dylan la filmarea furtuni.
Crezi că au pus-o ei?
E singura idee care-mi vine. Are logică.
Poate că încercau să-și dea seama cine e responsabil.
Întrebarea mea e: Cum au știut că e cadavrul acolo?
Poate Dylan știa, sau poate au văzut ceva ce n-ar fi trebuit să vadă.
Ce făcea Dylan cu familia Sampson când ai început?
L-am arestat pentru posesie de droguri, distribuia în timpul verii, la petreceri.
E nevoie de multe, vin oamenii să se relaxeze.
- Aduc fete ca Haley Thomas? - Se poate.
Poate că cearta lui Katie și Dylan cu frații Sampson
n-a avut de-a face cu plaja sau cu urmărirea furtunilor.
Poate era ceva legat de clădirea abandonată.
Ai verificat camera înainte să raportezi cadavrul?
Cardurile SD erau scoase.
Katie n-a menționat numele Haley Thomas?
Nu. De ce?
Cred că încerca să-și dea seama cine a ucis-o.
Mereu vorbea despre orașul ăsta și despre secretele lui.
Sunt multe zvonuri despre droguri și sex și alte chestii.
Cei care vin vara, bogații din afara orașului.
Locul s-a schimbat.
Crezi că cineva și-a dat seama ce făceau?
Și l-au ucis pe Dylan. Ca avertisment, poate ca să tacă?
Katie și Dylan locuiau împreună?
- Da, am cheia de la casa lor. - Când ai fost ultima dată acolo?
În prima noapte după ce au dispărut.
Când era tânără, Katie avea o ascunzătoare secretă
unde ținea un jurnal, droguri, ceva ce nu voia să găsești?
Lui Katie nu-i plăceau drogurile și ne-am spus mereu totul.
Haide! Nu ți-ai băgat nasul în camera ei?
Sigur că da, de câteva ori.
Sunt câteva locuri.
Bine, spune-mi.
- Tu ai făcut asta? - Nu.
Bănuiesc că frații Sampson.
Ai găsit ceva, nu?
Da, încă nu sunt sigur ce înseamnă.
- De unde ai telefonul cu cartelă? - Mi l-a dat mama lui Katie.
- Deci Dylan încă vindea? - Nu cred.
Cred că, orice au descoperit,
și-au dat seama că nu pot avea încredere în nimeni din oraș, nici în șeriful tău.
Dacă ar fi venit la mine,
- ...aș fi făcut ce trebuia. - Nu au venit.
Dacă tu crezi că nu vreau să ajut la găsirea lui Katie, te înșeli.
Te pot ajuta, dacă mă lași.
Uită-te la asta.
Aplicația asta e pentru apeluri telefonice înregistrate.
Să vedem dacă avem noroc.
Bună, dle Talbott. Te gândești la ce am spus?
E Dylan.
Știm unde e cadavrul.
Te avertizez, las-o baltă.
Nu mă mai suna.
Îmi spui cine e tipul ăsta, Talbott?
Vince Talbott. Are o casă mare în oraș. Face vacanța aici în fiecare vară.
Bănuiesc că familia Sampson și Dylan îi aprovizionează petrecerile.
Droguri, fete, orice e dispus să plătească?
Poate că da.
Dylan știa că Haley Thomas a murit la o petrecere a lui Talbott.
El și Katie încercau să-l facă să mărturisească.
N-a făcut-o, așa că au pus camerele alea.
- Ar trebui să anunț asta. - Nu.
Să vedem cine are legătură cu Talbott.
- Nu știu. - Vrei s-o ajuți pe Katie?
Așa o faci.
Unde te duci?
Tulbur apele, să vedem ce iese.
- Reenie. - Te pricepi să alegi.
Ai găsit ceva despre Vince Talbott?
Finanțator dubios. Nimeni nu știe cum și-a făcut banii.
Și e în anchetă federală.
- Pentru ce? - Extorcare și trafic de carne vie.
Bănuiesc că face curat în case, are patru.
Și are patru foste soții.
Sunt la casa lui din oraș acum. O să-l presez puțin.
- Să văd dacă reacționează. - N-o să fie acolo.
Sursa mea mi-a spus unde se duce
- ...când vrea să nu iasă în evidență. - Nu contează.
Cred că are legături cu niște tipi din oraș.
Trebuie să mă asigur.
Contactele mele de la FBI vor să știe orice găsești, așa că anunță-mă.
Baftă!
Pot să te ajut cu ceva?
Aș vrea să vorbesc cu Vince Talbott. Mă numesc Colter Shaw.
Despre ce e vorba?
Despre un fost angajat. Ar fi interesat de ce am de spus.
Îmi pare rău, dl Talbott nu e disponibil.
Hei!
Trebuie să părăsești curtea imediat.
Nu, încercam să obțin niște informații
despre Dylan Fisher și prietena lui, Katie Hawking.
- Numele vă par cunoscute? - Pleacă imediat!
Acum? Abia am ajuns.
Ce faci, omule? Doar întreb ceva.
Bine.
Am recepționat mesajul.
Cred că mi-ați răspuns la întrebări. O zi bună, domnilor.
Sper că n-am riscat degeaba.
Îmi pare rău, tipule.
Încă 30 de secunde și reușeam.
- Pe bune? - Nu, fac mișto de tine.
Bineînțeles că am reușit.
- L-ai lăsat să te lovească? - Ai spus că ai nevoie de timp.
Da, și am reușit să profit de telefonul tău
ca să accesez Wi-Fi-ul casei,
care se conectează la toate dispozitivele din rețea.
- Pe cine a sunat? - Pe Xavier Sampson.
Îi urmăresc telefonul.
Lasă-mă un pic și-ți zic poziția.
- Trimite. - S-a trimis.
- Bună! - Nu e la Sandy Point.
- Sper că ai o pistă bună. - Sigur că da.
De fapt, sunt pe cale să vorbesc cu el.
- Ești cu el? Reenie? - Zău așa, Colter!
Trăiesc să văd cum se zvârcolesc oamenii ca el.
- Ai grijă! - Nu-ți face griji.
O să mă distrez, îl provoc și grăbesc procesul.
Bună, îl caut pe Vince Talbott.
- Acolo. - Bun, mulțumesc.
Vince Talbott.
Scuze... Te cunosc?
Nu.
Cu ce pot să te ajut?
Am o mulțime de avocați buni, dră Greene.
Nu-mi ofer serviciile.
- Despre ce e vorba? - Sandy Point, Oregon.
- Ai o proprietate acolo? - Am multe proprietăți.
Știu.
Vrei ceva de la mine?
O explicație, dar bănuiesc că nu există o explicație reală,
deci ce-ar fi să trec la subiect?
Te rog.
Haley Thomas.
Nu cunosc numele.
A venit la una dintre petrecerile tale din Sandy Point.
V-ați distrat. Poate că s-a mers prea departe.
N-a plecat niciodată. Credeai că te-ai ocupat de asta.
Ai scos niște bani din buzunar, ai cerut niște favoruri.
A fost ca și cum n-ar fi existat. Și tu ți-ai văzut de drum.
Petrecerea s-a terminat, Vince.
M-am gândit că ai vrea să auzi asta.
Fiindcă o să fii închis pentru ce i-ai făcut fetei ăleia.
Ai grijă, dră Greene.
O femeie inteligentă și fermecătoare ca tine... Nu se știe ce-ar putea păți.
Iată. Frumos!
Să știi că nu ești primul om bogat și puternic
care crede că regulile nu i se aplică, poate să mă amenințe.
M-am gândit că vrei să știi care-i chestia.
Nu știu care e, dar uite ce știu.
O să te duci la fund și o să fiu acolo când se va întâmpla.
Întâlnire stabilită.
Mi-a făcut plăcere, dră Greene.
Cum a mers cu Talbott?
Trebuia să-i vezi fața când am pomenit de Haley Thomas.
- Deci e implicat? - Da, cu siguranță.
Nu te apropia de el, e periculos.
Bucuroasă. Simt că trebuie să merg acasă să fac un duș.
Are o energie de Epstein.
- Ce naiba? - Ce e?
Xavier Sampson și șeriful au o mică întâlnire.
M-a văzut, trebuie să plec.
- Nu vrei să faci asta. - E făcută deja.
- Vii cu mine sau... - Sau ce?
O să mă împuști? Asta vor fratele tău și șeriful Woods să faci?
- Taci din gură! - Cine l-a ucis pe Dylan? Fratele tău?
Mișcă!
Șeriful Woods și fratele tău vor să le cureți mizeria?
De ce? Ca să arăți ce poți?
Nu trebuie să dovedesc nimănui ce pot.
Nu, ai dreptate. Nu trebuie.
Unde e Katie? E încă în viață?
Orice a făcut fratele tău, nu trebuie să pice pe tine.
Habar n-ai despre ce vorbești.
Știu. Fratele tău ți-a cerut să te ocupi de Katie, nu?
Dar n-ai putut s-o faci, pentru că nu ești tipul ăla, nu?
N-o să fii niciodată așa.
Poți să mă împuști acum și să-mi dovedești că greșesc,
dar bănuiesc că vrei să faci ce trebuie.
Nu știu dacă e în viață sau nu.
Era deja lovită rău și sângera, așa că n-am putut să trag.
- Am lăsat-o acolo. - Unde?
Unde?
Bo, ar putea fi încă în viață.
Unde ai lăsat-o?
Katie.
- Colter? - Da. Mama ta m-a trimis să te caut.
Ai făcut treabă bună cu bandajul.
Să văd. De cât timp ești aici?
Nu știu, de două zile, cred.
- De ce n-ai sunat după ajutor? - Telefonul era în barcă.
- Ce naiba s-a întâmplat acolo? - Talbott.
I-a trimis pe frații Sampson după noi.
Dylan a încercat să scape.
Dar Xavier l-a omorât.
Am sărit peste bord.
Am scăpat, dar m-a prins Bo.
Credeam că o să mă ucidă.
Dar m-a lăsat pe țărm.
Cred că spera să mor.
Ai reușit să ajungi aici.
Doar atât am putut să merg.
Am fost rănită destul de rău și trebuia să fac un plan.
Îți zic eu un plan.
O să te luăm de aici repede.
Repede? Nu știu.
- Încet și ușor, poate? - S-a făcut.
Ce este?
Bănuiesc că e familia Sampson.
Bo ți-a spus?
Ești terminat, omule.
Nici nu știi.
Unde naiba e?
- Bună! - Bună! Am vești bune despre Katie.
- E teafără? - E mai mult decât bine.
Pot s-o văd?
E încă puțin șocată,
dar, după ce o bandajează puțin, o aduc acasă.
Dumnezeule!
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
Miroase a cafea?
- Da, tocmai am făcut una proaspătă. - Mi-ar prinde bine.
- Da, intră. - Mulțumesc.
Lizzy, e în regulă, o am pe Katie. E în siguranță.
Așa m-am gândit și eu.
- Woods. - Sunt la Lizzy.
Ne bucurăm să te vedem. Adu-mi-o pe Katie.
Ai 15 minute sau îți împușc prietena.
Ai putea să-mi dai drumul. N-o să spunem nimănui nimic.
- Nu ne băgăm. - Katie s-a băgat.
Toate astea sunt din vina ei.
Încerca doar să facă ceea ce trebuie.
Acum trebuie să fac curat.
Tu ești, Shaw?
Kelman, ce se întâmplă?
M-a sunat el.
Se gândea să-l ajut să te doboare.
N-a mers prea bine, nu-i așa?
Pune-i cătușele și așază-l pe canapea.
- Unde e Katie? - În mașina poliției. Încătușată în spate.
Ce vrei să faci cu ea?
- Mă ocup eu de asta. - Nu, e doar o copilă!
E doar o copilă! Ce faci?
Aruncă arma! Mâinile sus!
În genunchi, acum! Mâinile la ceafă!
Katie e în siguranță, e pe drum.
Nici nu știu ce să spun. Mulțumesc foarte mult.
Kelman, mulțumesc.
Nu ai de ce să-mi mulțumești. Ai avut dreptate.
Știi clădirea veche unde ai găsit cadavrul lui Haley Thomas?
Duce la un văr al șerifului Woods.
Nu știu de ce a ținut-o în congelator.
Ca asigurare.
Cât avea cadavrul, Talbott nu se putea lega de el.
Katie și Dylan au aflat?
Cred că Dylan știa și i-a spus lui Katie, iar ea a vrut să-i înfunde pe toți.
Când au aflat de camere, s-au folosit de furtună ca să scape de Dylan.
Au făcut să pară un accident, dar Katie a scăpat.
Ar trebui să te asiguri că Woods știe că tu ai fost.
Și Talbott?
Am o prietenă care se ocupă de Talbott.
În regulă.
Ești bine?
- O să fiu bine. - Da? Bine.
Mulțumesc.
Ești o supraviețuitoare.
Te-ai salvat singură.
Bună, Vince. Asta e întâlnirea la care te gândeai?
Nu am nimic să-ți spun.
Sunt sigur că tipul puternic și tăcut o să aibă mult succes la închisoare.
Bagă-l. Atenție la cap.
Distracție plăcută!
- Bună! - FBI-ul l-a arestat pe Talbott.
Rezervase un avion. Plănuia să plece din țară.
E grozav.
Da, au mai multe împotriva lui, o să fie închis foarte mult timp.
Mulțumesc pentru ajutor.
Cu plăcere.
Apropo, a apărut Russell.
L-ai găsit?
Nu, de fapt, el m-a găsit pe mine.
Mi-a trimis un selfie cu el la un bar de pe o plajă din Argentina.
- Pe bune? - Da.
M-a întrebat dacă vreau să iau cina cu el la Buenos Aires.
I-am spus că trebuie să refuz, sunt ocupată.
Îți rămân dator. M-ai ajutat să-l prind pe Talbott.
Așa că, orice ai nevoie, cere.
Cu Talbott am făcut cinste, bine?
E plăcut să dobori nemernici bogați
care cred că banii pot cumpăra orice.
Consider-o datoria mea cetățenească.
Oricum, au fost niște zile foarte lungi.
Mi-am înfruntat șeful nesimțit, mi-am dat demisia, l-am văzut pe Talbott arestat.
Să știi...
ești binevenit să mi te alături
pentru câteva zile. O să mă relaxez puțin.
Vorbesc serios.
Mi-ar plăcea, dar...
Mă duc acasă să-mi torn un pahar mare de vin.
Comand mâncare, mă uit la mizerii la televizor sub pătură.
Mă gândesc la chestii.
Bine.
Când termini cu gânditul, știi unde mă găsești.
Sigur că știu, nu?
Da, așa e.
Mulțumesc.
În regulă.
- Lizzy, ascultă... - Mănâncă.
Ce face Katie?
E destul de tulburată de faza cu Dylan.
Nu-mi pot imagina prin ce a trecut.
O să fie bine, e puternică. La fel ca mama ei.
Nu știu dacă m-aș considera puternică.
Haide, ai fost așa toată viața. Chiar și în copilărie.
Îmi amintesc că cineva i-a învinețit ochiul lui Russell.
- Nu eu. - Și i-a spart nasul.
S-a purtat urât și a spus că nu-l întrec până la docuri.
Apoi m-a acuzat că am trișat.
Ca să știi, Russell m-a pus să-l mint pe tata.
A trebuit să inventez o poveste în care a salvat o focă
- ...sau ceva de genul. - Pun pariu că nu a mers.
Nu, n-a mers. Dar au fost vremuri frumoase.
Serios?
Pentru mine au fost. Da.
Părinții mei treceau printr-un divorț atunci.
Da, îmi amintesc.
Se întâmpla ceva ciudat cu părinții noștri.
- Mama și tatăl tău... - Au lucrat împreună.
Da, nu asta era.
Aveau o aventură.
Nu am știut asta.
Multe nu știu.
E ca și cum aș avea toate piesele și niciuna nu se potrivește.
Da.
Dar nu asta e partea ciudată.
Anul trecut, când a murit mama,
mă uitam prin lucrurile ei și majoritatea erau gunoaie.
Dar era o cutie cu dosare sub patul ei.
Înăuntru erau multe lucrări de cercetare și jurnale foarte personale.
La început, nu am știut ce e.
Apoi mi-am dat seama că sunt ale tatălui tău.
Era opera lui.
- De ce să aibă ea așa ceva? - Și eu m-am întrebat același lucru.
Apoi mi-am amintit cum a venit el în vizită,
chiar înainte să moară.
- A venit aici? - Da.
Și i-ai văzut împreună?
Camera mea dădea spre alee și l-am auzit strigând într-o noapte.
M-am uitat pe geam, mama se certa
cu tatăl tău.
Apoi s-au oprit, s-au îmbrățișat,
iar ea a dus cutia asta în casă.
Știi că el a lucrat pentru guvern?
- Ce făcea? - Nu știu.
Mai ai cutia aia?
Poate e ceva acolo despre ce făcea.
Nu, n-o mai am. Nu am știut ce să fac cu ea,
așa că am sunat-o pe Dory și m-a pus să i-o trimit.
- E la Dory? - Da.
Nu mi-a spus asta.
Sunt chestii din trecut. Poate lăsăm lucrurile așa.
Ciudat.
E același lucru pe care mi-l tot spune Dory.
„Să lăsăm asta în urmă.”
Dacă vrei să o iei pe calea asta, poate vorbești cu mama ta.
Nu. M-a făcut să cred că fratele meu
are legătură cu moartea tatălui meu. Ne-a ținut despărțiți.
Dar nu știu de ce am pomenit de cutie.
Ceva nu părea în regulă.
Nu, mulțumesc.
Poate că în tot acest timp te-au protejat.
De ce să mă protejeze?
Ce ai de gând să faci acum?
Acum?
Nimic.
Subtitrarea: Anca Tach