Helena, možeš li mi pomoći?
Ogromne su!
Nemoj me opeći cigarom.
Ana, preteruješ. - Ne brini.
D O G A Đ A J
Je l' dobro ovako? Pazi na prste.
Eto ga. Pa?
Ne možeš ovakva da dođeš. -Zašto?
Nije dovoljno šokantno. -Da sam muško, kresnula bih sebe.
U tome i jeste problem. -Nisam rekla da bih mu dala. -To ti kažeš.
Hoćeš još da zategnem?
Ti si luda. -Helen, tvoj red.
Nema šanse.
Sigurno?
Sviđa ti se? Ne zateže previše? -Dobro je.
Pa, Helen, hoćeš ili nećeš? -Ne mogu. -Što?
Svi će to videti. -To i jeste poenta.
Hajde, bre. -Ne.
Samo jedno ćemo.
Tako.
Bolje? -Cipele mi škripe.
Samo to čujem.
Sviđa mi se muzika. -I meni.
Nadam se da će biti krcato.
Ne kasnimo? -Ma kakvi.
Gabrijel pušta muziku.
Gužva je.
Požurite, devojke.
Dosta novih faca.
Onaj gleda u tebe.
Ne gleda u mene. -Nije loš.
Volim muškarce sa kravatama. -Ti ih sve voliš.
Pogledaj. Tvoj je tip. Pazi se.
Da pogodim... književnost?
Lako, sve devojke to studiraju. -Sad ga pretera.
Ja studiram istoriju. -Je l'?
Lažem.
Ovo je moja maska.
Foliram se pošto su nas pustili unutra.
Sa onim sam momcima tamo.
Iz obližnje smo vatrogasne stanice.
Ti si vatrogasac?
Je li to problem?
Kažu da se treba čuvati varogasaca.
Savest mi je čista.
Jesi li za ples?
Častićeš me kolom, Žane? -Naravno.
Kolu, molim.
Drugarice te ne ispuštaju iz vida.
Špijuniraju me.
Ubeđene su da sam kurva. -A ti to nisi?
Sviđa mi se kako plešu na prstima.
Idu mi na živce.
Ljubomorna si.
Možda.
Pred ogledalom češljajući svoju zlatnu kosu
Kao da to beše usred naše tragedije
Svirala je harfu sa pola srca
Celog tog dugog dana sedevši pred ogledalom
Češljajući svoju zlatnu kosu
I gledajući me kao da je muče sećanja
U redu, ko želi da proba?
Bliže se ispiti. Fakultet nije lako upisati.
Ko želi da proba?
Gospođice, ustanite, molim vas.
Šta nam možete reći o skrivenim značenjima ove pesme?
Ništa.
Već smo razgovarali o Aragonu.
Bili ste prisutni, zar ne? Mislim, fizički.
Odgovorite, makar iz učtivosti. -Čuli ste da odlazi? -Da se uda.
Za debila sa matematike. -Napušta školu?
Verovatno je tako najbolje.
Jedna manje.
Užas živi. Na kraju ćeš samo ti ostati.
Hoćeš li se snaći? -Gospođice.
Pričajte mi o pesmi.
Kroz ljubavnu tragediju dočarava onu nacionalnu.
To je politička pesma.
Koji se to motivi ponavljaju u pesmi?
Vatra, tragedija, sećanje.
Mislim da se to odnosi na rat.
Kada je pesma objavljena 1942. godine,
Elsa Triole i Aragon su bili komunisti.
Mislim da su oboje želeli da probude patriotizam.
Odlično. Kako se zove retorička figura
koja označava ponavljanje istih reči?
Anafora.
Anafora. Stvarno si dobra.
Imaš žvaku? -Dokrajčila sam ih.
Brižit, imaš ti? -Jok.
Bojim se da ću pasti na ispitima. -I ja isto.
Neće biti lako.
Misli mi lutaju.
Gde?
Ako ne položim ispite,
dogodine eto mene na traktoru.
Hoćeš li učiti? -Nego šta.
JOŠ UVEK NIŠTA!
TREĆA NEDELJA
Dobro jutro. -Kasniš.
Šta ti je? Sva si bleda.
Nisam. -Bleda si kao duh. -Jesi.
Ne razumem.
Da nisu boginje? -Prekini, Moris.
Možda blaga groznica.
Ne možeš sada da se razboliš. Loš je trenutak. -Do vrućine je.
Osećaš li to? -Šta? -Ima temperaturu.
Rekla sam da mi je dobro.
Kako je u školi? -Pravi je odlikaš.
Aman više, mama. -Nije li tako? -Nisam još završila.
Ne budi skromna. Znamo da si pametna. Imaš sreće.
Vidi kako nežne šake imaš.
Nisu stvorene za rad.
Sada su me stavili da farbam u fabrici. Pa...
Više ih ne prepoznajem.
Rekao sam Ani da prenoći.
Spremiću ti krevet.
Šta je?
Kupi knjigu.
Ima tri meseca, zar ne? Od vašeg gripa prošle godine.
Stvarno ste posebni.
Plašite se da ćete propustiti ispite.
To se retko viđa.
Boli li ovde? -Ne samo tu.
Kakav bol? -Sličan grčevima.
Skinite donji veš, molim vas.
Savijte noge.
Da li vam kasni menstruacija?
Da li ste imali polni odnos? -Ne.
Nikad? -Nikad.
Nemate dečka? -Ne.
Gospođice, vi ste trudni.
Žao mi je. -To je nemoguće.
Znate šta to znači.
Učinite nešto.
Ne možete to da tražite od mene.
Ni od mene, niti bilo kog drugog. Zakon je jasan po tom pitanju.
Svako ko vam pomogne može u zatvor, kao i vi.
A može biti i gore.
Uvek se nađe neka devojka koja prkosi sudbini
i umre u velikim mukama.
Ne želite da budete ta devojka.
Nije fer.
Možda se trudnoća neće održati.
Možda.
Gde si bila? -Gore.
Bila si sama? Je l' ti to nas izbegavaš?
Šta to radite? -Vežbamo konjugacije.
"Act" na latinskom u sadašnjem vremenu?
Ago, agere, egi, actus.
Za mene je to pogled. Ne reči, već oči.
Kako to misliš?
Kami pogledom prodire u nas.
Podstiče pravdu, humanost.
Sartr je više dvosmislen.
Zar ti nije odvratno? Kako možeš to da jedeš?
Mora nešto da se jede.
Ja ne mogu. Ako hoćeš, uzmi i moje.
Ne, hvala. Puna sam.
Šta ste ono pričale o Sartru?
Teško mi je da ga razumem.
I podržava komuniste.
Podržava Staljina, poriče masovna ubistva.
Moj otac je komunista, i nikad nikog nije ubio.
Izvini.
Ovo nije moguće! Ko mi je pojeo hranu?
Ne znam. -Nije u frižideru.
Ovo je neprihvatljivo.
Činije se ne pomeraju same!
Ljudi i dalje kradu hranu jedni od drugih.
Tuširaju se čitavu večnost. -Stvarno nije u redu.
Požurite, devojke! -Da, potrošićete svu toplu vodu.
POTVRDA O TRUDNOĆI
ČETVRTA NEDELJA
A strije? -Nemam ih. -Imaš sreće.
Ne zaboravite da noću držite noge visoko.
Gđice Dišen?
Posle vas.
Možeš li da ih prebaciš za sutra?
Pa...
Ko vas je poslao meni? -Našla sam vas u telefonskom imeniku.
Datum rođenja: 1. septembar, 1940?
Da. -Gde živite?
Živim u univerzitetskom kampusu. Studiram književnost.
Poznajete li Šarla Moroa? Sina mog prijatelja koji tamo studira.
Mislim da sam ga viđala u prolazu.
Sjajan mladić. Smeši mu se lepa budućnost.
Kako mogu da vam pomognem?
Trudna sam.
Tako.
Želim da nastavim sa školovanjem.
To mi je prioritet.
Odlazite, molim vas. Završili smo razgovor.
Odlazite. -Ne odlazim, razumete?
Ne želim skandal u svojoj ordinaciji. -Onda mi pomozite.
Šta je to?
Ovo će vam pomoći. -Je li bezbedno?
To je 20 franaka.
To je sve što imam. -Odlazite.
Otvorite knjigu na strani 35.
Pogledaj. Ali diskretno.
Šta je to? -Pogledaj sama.
Misliš da je to ona? -Sigurna sam.
Sakrij to. -Drolja.
Šta se događa? -Ma, ništa.
Ubiću ih. -To oni i žele.
Veliki skandal.
To priželjkuju. -U pravu je.
Kao mala sam krala bezobrazne časopise od burazera.
Koliko si imala godina? -Ne znam.
10, 11. Naučili su me mnogo čemu.
Valjda.
Ja sam vam najiskusnija devica na planeti.
Ne mogu sada mnogo sa tim, ali kada budem mogla, neću se izgubiti.
Želite da vidite nešto? -Šta?
Ustani.
Važna stvar je ovaj pokret
Cilj je naći ritam koji ti najviše odgovara.
Može potrajati, jer svi smo različiti.
Ne smete da žurite.
Ovako.
Svršavam.
PETA NEDELJA
Povredio sam se. Imate maramicu? -Imam ja.
Hvala.
Boli?
Gaspar! -Ajde više! -Idem.
Dobro si to sredila.
Hvala, lepotice.
Pogledaj maramicu.
To je sve što dobiješ od njih.
Nije loš, zar ne? -Fini su, ali kad završiš
u vatrogasoj stanici... -Zato flertujem.
Kažu da se igra sa mnom, ali šta da radim?
Sanjam da idem sve dalje i dalje.
Ali ako odabereš pogrešnog...
Onda...
Završiš trudna.
Ne, nikad! -To bio bio smak sveta.
U najgorem slučaju, postoje načini.
O čemu ti?
Ako ne želiš bebu. -Jesi li ti luda?
Nemoj ni u šali to da govoriš.
Jesi li donela prljav veš?
Akuzativ se koristi sa direktnim objektom.
Genitiv označava pojam kome nešto pripada.
Pa onda... dativ se koristi sa indirektnim objektom.
I na kraju, ablativ,
padež za razne okolnosti.
Zapišite to.
Ana.
ZAŠTO ME TAKO GLEDAŠ?
Ne gledam te. -Da li vas remetim?
Ana, čekaj...
Imaš nešto da mi kažeš?
Poznaješ mnogo devojaka. -Da, može se reći.
Znaš li neku koja je to uradila?
Na šta misliš?
Misliš na... -Ne to!
Imam problem, Žane.
Kakav?
Ne. -Da. -Ne želim da ga zadržim.
Znaš nekog?
Kloni me se, Ana.
Odlazi.
Ko je to bio?
Muškarac.
Dalje.
Upoznala sam ga u knjižari u centru.
Došao je ujni u posetu. Iz Bordoa je.
Studira političke nauke.
Političke nauke... nije loše.
Da li on zna?
Ne. -Zašto?
Ne znam.
Gde ste se sastajali?
U hotelu blizu stanice.
Zašto pitaš? -Da li je bilo dobro?
Ne znam.
Daj, reci mi.
Da li si uživala vodeći ljubav sa njim? -To se tebe ne tiče!
Nisam mislio da radiš ovakve stvari. -Jednom.
Jednom... Naravno.
Šta mi je trebalo da dolazim.
Dođi. -Šta to radiš? -Dođi, poljubi me.
Prekini!
Ne približavaj se. -Trudna si, ništa ne rizikujemo.
Šta je? Zašto me tako gledaš?
Šta je to?
Je l' to neka bolest? -Ujeo me je insekt.
Možda je sifilis. -Možda.
Hoće to lake žene.
Nećemo da pravimo scenu. -Ostavite me na miru. -Čekaj.
Odjebi od mene! -Počela si sa vulgarnostima.
Ovde imamo pravila. Ona važe za sve.
Da li si razumela? Poštuj ih ili idi.
Znamo da si sinoć izašla.
Ne približavajte se. -Ili šta? -Pustite me da prođem.
SEDMA NEDELJA
Kamil Mazank.
Fabijan Brej. Prosečan.
Madelin Rišar. Odlična.
Luj Kulije.
Može to bolje.
Ana Dišen.
Nastavnici obično prepoznaju druge nastavnike.
Mislio sam da sam prepoznao jednog u tebi.
Reci nešto.
To bi bilo to? Želiš da padneš na ispitima?
Da? Ne? -Ne.
Onda mi objasni.
Imaš li problema?
Novčanih? -Ne, nije to.
Šta se onda događa?
Nije ti do priče?
Nemaš mnogo vremena.
Jesi li za ples? -Nisam.
Muzika je odlična.
Hajde.
Da li sam preblizu?
Ne, dobro je.
Izvinite. Samo želim da razgovaram sa njom.
Ajmo u šetnju.
Čekaj.
Kuda ćeš? -Idemo u šetnju.
Pusti je. -Ima li problema? -Ne mešaj se.
Ostavi je na miru. Ideš sa njim?
Nisi je čuo? Zaobiđi nas.
Prekini, Žane.
Vrati se u kasarnu.
Stani.
Šta ti hoćeš?
Imaš nešto da mi kažeš? -Dosta, Ana.
Jadan si, nemaš ništa da mi kažeš.
Idemo kući.
Šta te tišti?
Vidimo da nešto nije u redu.
Nemoguće! Šta si to uradila?
Ne planiram da ga zadržim. -Tiše!
Šta da radim?
Pomozite mi da nađem nekog.
Gde? Kako? -To nije naš problem.
Daj, Brižit. -Hoćeš li i ti u zatvor?
Radi šta god hoćeš, Ana.
To se nas ne tiče.
Ne.
Da li me čuješ? Lisa je.
Kako je bilo sinoć?
Stvarno? Da li me je spominjao? -Ajde više.
Da li je oziljan ili se samo šali? Sačekaj malo.
Jesi li sigurna?
Ne želim da pogrešim.
Da, naravno.
Zvaću te kasnije. Čujemo se. Ćao.
Izvini, hitno je.
Bordo - 7733, molim.
Ostanite na liniji.
Halo? -Maksime? Ana je.
Kakvo iznenađenje.
Slušaj, imam nešto da ti kažem.
Zvuči ozbiljno.
Trudna sam.
Ne brini. Neću ga zadržati.
Uzela si pogrešan sunđer.
Ne tako. Mora da se odmasti.
Idi uči.
Čuješ li me? -Nije mi do učenja.
Nije ti do učenja? Misliš da je to stvar volje?
Možemo li da priuštimo da radimo samo ono što želimo?
Znaš šta? Danas želim da izađem napolju i baškarim se na suncu.
Kafić može da čeka.
Ovako ćeš položiti ispite?
Šta ti znaš o ispitima?
Nemam izbora.
Ne odobravam,
ali razumem vaše razloge.
Nije lako za samohranu majku.
Mladi ste. Život je pred vama.
Volela bih da imam dete jednog dana,
ali ne umesto života.
Zamrzela bih dete.
Ne bih mogla da ga volim.
Voleo bih da mogu da kažem da je uspelo.
Žao mi je. Fetus je izdržao.
Bilo je krvi.
Okrznulo je sluznu membranu.
Sve sam probala.
Sve.
Injekcije.
Igle za pletenje.
Kakve injekcije? -Posetila sam drugog doktora.
Prepisao vam je estradiol? -Da.
Većina lekara je protiv abortusa.
Smatraju da to nije stvar izbora.
Estradiol jača embrion.
Prihvatite to.
Nemate drugog izbora.
DEVETA NEDELJA
Mislio sam da si se predomislila. -Voz je kasnio.
Nisi umorna? -Dobro sam.
Drago mi je što si došla.
Šta radiš? -Oklevam.
Sviđa mi se ova haljina.
Videćeš. Moje društvo je prva liga.
Svi su duhoviti, šarmantni, inteligentni.
Njegovi su svi advokati, a njeni lekari.
Maksime, nisam mogla da nađem rešenje.
Kako to?
Mislio sam... -Šta? Da ću se snaći sama?
U kojoj si nedelji? -Skoro desetoj.
Da li je prekasno?
Nije.
Maks, jesi li tu? Siđi dole.
Stižemo.
Ne govori ništa.
Možeš da me namažeš kremom?
Šta je smešno? -"Možeš da me namažeš kremom."
Tipični Patrik. -I ti bi nju trebalo da namažeš.
Do tona je.
Pitanja su ti kao naređenja, ali se uvek izvučeš.
U školi ti zavide na glasu. U politici, glas je oružje.
Oslovljavaj me sa "Ministar".
Vidiš sebe na vrhu. Predsednik!
Već vidiš sebe na čelu države.
Dosta.
Dakle, Ana, reci nam.
Šta da vam kažem? -Studiraš književnost?
Da. -U Angulemu?
Kako ćete to da izvedete?
Veze na daljinu nisu zgodne. -Kao da smo na ispitivanju.
Samo pitamo. Što se nerviraš?
Ma, ne nerviram se, samo...
Idem da plivam.
Čekaj me!
Stani, predaleko si!
Struja je jaka.
Šta se dešava? -Odlazi.
Urazumi se, Ana.
Nije smešno. -Rekla sam ti da odeš!
Došla si da me kazniš?
Šta tačno želiš?
Pomoć. Eto to želim.
Obećao si da ćeš se raspitati. -I jesam.
Lažeš.
Da si mi rekla da si još uvek...
Zašto me nisi pitao?
Kad je u pitanju zabava, uvek si tu.
Šta ja tu mogu? Nisam doktor.
Znači, to je moj problem? Prepuštena sam sama sebi.
Kako ćeš se vratiti kući?
Kao i obično, snaći ću se.
Ako sada odeš, nikad me više nećeš videti.
Tvoje današnje ponašanje je neprihvatljivo.
Ko zna šta moji prijatelji misle.
A da, to...
Prijatelji su jako bitni...
Reci im istinu.
Dosadio si mi.
Kakva drskost.
Misliš da se ovako rešavaju životni problemi?
Rešavam ih najbolje što mogu.
Šta ćeš da uradiš sa...
Šta te briga?
Uđi.
Gospođice.
Nastavite.
Ne možete?
Ne?
Ne.
Ustanite da vas čujemo.
Recite mi o čemu smo upravo razgovarali.
Potrudite se.
Ništa?
Ništa.
Nemam ništa da kažem. -Zašto nemate?
Nisam slušala.
Bar je iskrena.
Biću i ja iskren. Možda ne upišete fakultet.
Sedite.
DESETA NEDELJA
Dođi.
Siđi.
Šta hoćeš? -Prati me.
Leticija će ti pomoći.
Daću ti adresu jedne žene.
Gospođa Rivije. Ona se postarala za mene.
Reci da te šalje "devojka iz novina". Znaće.
Ima iskustva. To je plus.
Smešak, molim te.
I higijenski je. Ona prokukava sve instrumente.
Da li boli?
Da.
Pokušaj da razmišljaš o nečemu drugom tokom procedure.
Bol će minuti.
Nisam završila u bolnici.
To je lutrija.
Uz malo sreće, to će biti zabeleženo kao pobačaj.
Ako neki skot zapiše "abortus",
ideš u zatvor, ako već ne umreš.
Izvinite, imate li upaljač?
Laku noć. -Hvala, laku noć.
Imaš para? -Da li je to skupo?
400 franaka. Plaća se unapred.
Mogu da ti ih pozajmim.
Snaći ću se.
Intrigantno je.
Pošto? -Tri fanaka.
Uzeću i ovu za pet.
Može.
Jesu li ovo sve tvoje stvari? -Da.
Zašto ih prodaješ? -Zbog putovanja.
Je li zlatna?
Uzeću je. -To je 50 franaka.
Vredi više.
Zdravo, da li vam smetam?
Ko je to?
Dobila sam vaš broj.
Pa?
Hitno je.
Ponedeljak u podne. Paskal Kardine 3. Poslednji sprat.
Pivo, molim.
Šta ćeš ti? -Isto. -Daj dva.
Jesi li sama večeras? -Jesam.
Odlično. Drugarice su ti dosadne.
Nisu dosadne, samo frustrirane.
Svi ovde hoće jednu stvar, ali ne žele to da priznaju.
A šta ti misliš?
Nije me brige šta oni misle.
Nešto nije u redu. Nešto si čudna. Da li si tužna?
Šta ti je?
Usamljena sam.
Ovako? -Da, tako.
Šta hoćeš?
Šta hoćeš, Helena?
Letos,
kada sam bila kod roditelja,
imala sam vezu sa muškarcem.
Trajalo je mesec dana.
Bio je mnogo stariji od mene.
Često smo vodili ljubav, u njegovoj kući.
U štali pored kuće.
Svuda.
Gde god smo mogli.
Bilo me je sramota, ali je želja bila jača.
Nisam zatrudnela.
Samo sam imala više sreće od tebe.
Jesi li našla onu adresu?
Slušaj, Brižit je u pravu. Najbolje da ne pričamo o tome.
Nećeš ništa reći? -Dobro.
Spakovala sam ti kolačiće i džem.
DVANAESTA NEDELJA
Šalje me devojka iz novina.
Uđi.
Svuci se.
Ovde? -Da.
Dvanaesta nedelja? -Da, tačno.
Već imaš stomačić. Tvrd je.
Da li je to još uvek moguće? -Izvodljivo je.
Imaš li novac?
Da li si mnogo krvarila kada si izgubila nevinost? -Mislim.
Mnogo ili malo? -Mnogo.
Neke žene stavljaju izbeljivač u matericu.
I posle se pitaju zašto umiru.
Srećna si što si ovde.
Budeš li pisnula, staću. Jasno? Zidovi su jako tanki.
Jesi li se oprala? -Jesam.
Lezi sa kukovima na ivici.
Ovako? -Niže.
Gotovo je.
Ne smeš ništa da diraš.
U početku ćeš osećati štapić. Navići ćeš se.
Koliko će trajati? -Manje od 24 časa.
Biće prvo malo krvi u početku, a onda će izaći.
Gospodine, mogu li nešto da vas pitam?
U svako doba.
Želela ih da se priključim časovima.
Zašto? -Polagaću ispite.
Prilično zaostaješ. -Nadoknadiću.
Otkud ovo obnovljeno interesovanje?
Ranije nisam mogla da se posvetim učenju. Sada mogu.
Jesi li bila bolesna?
Bolest koja napada samo žene, i pretvara ih u domaćice.
I dalje želiš da predaješ? -Ne.
Zašto ne? -To mi više nije najvažnije.
Za šta si se opredelila?
Želim da pišem.
Hvala.
Nije uspelo.
Žao mi je.
Šta sad?
Učinila sam sve što sam mogla.
Možda još jedan štapić, ali to nije dobra ideja.
Telo slabo reaguje. Može doći do komplikacija.
Ako to učiniš, to je na sopstvenu odgovornost.
Sigurna si? -Da.
Šta ti je? -Pusti me na miru.
Ne govori ni reč, u redu?
Jesi li tu?
Donesi makaze iz moje sobe.
Ne mogu to.
Neću izdržati.
Molim te.
Ja?
Molim te...
Ček, ček.
Krvarim. -Krvariš.
Slušaj, idem po doktora. Moraš u bolnicu.
Ovo nije normalno. Treba nam pomoć.
Pogledaj me.
Pogledaj me, molim te. Drži se, Ana!
Pomoć! Treba mi pomoć!
Zovite doktora!
Za Anu je! U svojoj je sobi!
Izvini, oprosti mi.
Kako da to zavedem?
Pobačaj.
5. JUL Bojim se.
Vreme je. -Srećno.
"Branićemo svoju čast.
Ostalo ćemo dati.
I nastavićemo. Tupih očiju, bledih čela.
Na njima će se očitavati:
"Vera, hrabrost, glad."
Trupe nastavljaju svoj put.
Uzdignutih glava, vijoreći zastavom,
u svetim krpama."
Nadam se da će vam ove reči Viktora Igoa pokazati put.
Dragi đaci.
Olovke u ruke.
Prevod: Admir Destani (Dartanjan)