NETFLIX-ANIMESARJA
Herra Kishibe…
Pyytäisin isoa palvelusta.
KOICHI HIROSE, LUKIOLAINEN
ROHAN KISHIBE, MANGAPIIRTÄJÄ
Millaista, Koichi?
Aion lähteä ulkomaille tämän vuoden kevätlomalla.
Minne sitten?
Italiaan.
Italiaanko?
Voisitteko kirjoittaa Heaven's Dooriin, että osaan italiaa?
Miksi ihmeessä tekisin niin puolestasi?
En ole ikinä matkustanut yksin, joten minua jännittää.
Tahtoisin edes osata paikallista kieltä!
Minä pyydän!
Vai että Italiaan…
Sitten kerron, mitä koin siellä.
Kun tapasin sinut, jouduin keskeyttämään sarjani -
sen tyypin aiheuttaman vamman vuoksi.
Silloin lähdin Venetsiaan keräämään aineistoa seuraavaan tarinaani -
ja vietin siellä kahdeksisen päivää.
Silloin törmäsin tähän sangen omituiseen tarinaan…
KUUDESTOISTA JAKSO
Kuulin henkilökohtaisesti tämän tarinan,
jonka kerron nyt sinulle.
Se oli hirveä tapaus.
Tiedätkö, mikä rippituoli on?
Niitä on Italian joka kirkossa. Niissä on kaksi puhelinkopin näköistä puulaatikkoa.
Pappi menee verhottuun koppiin ja seurakuntalainen toiseen.
Koppien välissä on pieni ikkuna, jonka läpi pystyy puhumaan.
Pappi ja seurakuntalainen eivät näe toisiaan.
Seurakuntalainen saa tunnustettua syntinsä ikkunan läpi -
pitäen samalla henkilöllisyytensä salassa.
Salaisuutta ei nimittäin voi kätkeä sydämeensä vuosikausiksi.
Mitä vakavampi salaisuus on, sitä pahemmin sydän kärsii.
Rippituolissa sielu puhdistuu synneistään.
Se on entisaikojen viisautta.
Vaikka se onkin kiellettyä, otin kuvia papin ollessa toisaalla -
ja tarkastelin kopin kaiverruksia.
Kokemuksen kannalta -
ajattelin tunnustuksen olevan hyvästä, joten menin koppiin.
Siitä saisin todentuntua tarinaani.
Isä, tahtoisin tunnustaa.
Olen tehnyt suurta syntiä.
En kestä sitä enää. Minun on kerrottava teille.
En pysty nukkumaan, jollen tunnusta.
Vannon sen!
Tuolloin en tiennyt, että verhottu koppi on pappia varten.
Tuo mies erehtyi luulemaan minua papiksi.
Mutta…
Kävipä tuuri.
Mitä syntiä hän teki?
Voisin yhtä hyvin kuulla sen.
Siitä saisin todentuntua.
Tunnustuksen kuulijalla ei ole väliä.
Tärkeintähän miehelle on se, että hän uskoo tunnustaneensa papille.
Isä, onko jokin vialla?
Ei suinkaan. Ole hyv… Siis jatka.
Selvä, mutta mistä aloittaisin?
No, siitä illasta.
Aivan… Kaikki alkoi sinä iltana.
Olin 24-vuotias ja töissä ruokakaupassa.
Tein hanttihommia.
Lastasin maissisäkkejä autoon ja kannoin niitä varastoon.
Se oli kovaa työtä.
En ehtinyt tavata tyttöjä kiireiltäni.
Inhosin tuota työtä suuresti.
Sinä iltana kello kuuden jälkeen tein ylitöitä tavalliseen tapaani.
Silloin se mies ilmestyi.
Hän hoiperteli.
Silmät olivat sumeat ja tukka pesemätön. Hän haisi.
Huomasin sen heti.
Hän oli kulkuri.
Ole kiltti ja anna minulle jotain syötävää.
Ääni oli säälittävä.
Hän vilkuili jatkuvasti pöydällä olevaa lounastani.
Yhtäkkiä minä suutuin.
Olin raatanut niska limassa,
ja hän vain luuhasi aseman takana tai puistossa.
Kehtasikin kerjätä.
Itsekäs tolvana!
Teen töitä ja ostan palkallani ruokaa.
Mikset tee samoin?
Saat ruokaa sitten kun olet kantanut kaikki säkit varastoon.
Minä suostun.
Ole kiltti ja anna minulle ensin ruokaa.
En ole syönyt viiteen päivään. Ihan totta.
Ihan pieni suupala vain… Sen jälkeen lupaan tehdä töitä!
Onko noin?
Saat maksun vasta kun työ on tehty.
Miten on?
Miksi sinä sen pienen nostit?
Nämä sinä kannat!
Teet homman tunnissa. Tahdon päästä pian kotiin!
Vauhtia nyt!
Liikettä niveliin, jos syödä tahdot!
On siinäkin laiskuri.
Hänelle pitää antaa opetus.
Hei, älä esitä kaatuneesi, jotta voisit laiskotella!
Kymmentä minuuttiakaan ei ole kulunut!
Laiskotellako?
Yritätkö väittää,
että näytän laiskottelevan?
Mitä hittoa?
Jouduin meren syvyyksiäkin synkempään epätoivoon -
sinun takiasi.
En aio kuunaan unohtaa kasvojasi!
Laitan sinut maksamaan tästä.
Minä palaan, kun elämäsi onnellisin hetki koittaa!
Minä palaan kostamaan sinulle.
Valmistaudu siis!
Katso!
Joku makaa säkin alla!
Hän kuoli!
Hän on kuollut!
Soita lääkäri!
Tai poliisit!
En tiennyt!
En tiennyt, ettei hän ollut syönyt viiteen päivään!
Hetkinen… Siis odota.
Sanoitko, että kulkuri puhui viimeisen kerran jo kuoltuaan?
Etkö nähnyt unta?
Untako?
Kunpa se olisikin ollut unta.
Todellinen kauhu odotti vielä tuloaan.
Sen jälkeen minua kohtasi lähes aavemainen onnenpotku.
Perin kaukaisen sukulaiseni.
Voitin veikkauksen jättipotin.
Ostin niillä rahoilla maata ja myin sen valtaisalla voitolla.
Keksin valmistaa maissista purtavaa, josta tuli välitön myyntimenestys.
Ne vietiin käsistä kautta maailman.
Vaikka minulla ei ollut kokemusta naisista, sain vaimokseni -
Milanon muotiviikolla nähdyn ex-supermallin.
En pystynyt tuhlaamaan valtavia tulojani.
Kotonani on 15 palvelijaa ja kolme kuljettajaa.
Tuurini on ahdistanut minua aina.
Mieleni perukoilla ajattelin aina sitä kuollutta miestä.
Sitten sain lapsen.
Isi!
Tyttö tuli äitiinsä. -Isi!
Katso, isi. Oletko valmis?
Katso nyt!
Voi ei, ohi meni!
Älä välitä. Se oli lähellä.
Neidin silmäthän olivat kiinni. Yrittäkää vielä.
Selvä!
Kun katselin tyttäreni leikkivän aukiolla,
en voinut olla ajattelematta, miten onnellinen olin.
Kuten lupasin…
Kuten lupasin, minä tulin takaisin.
Kostan sinulle, ruoja!
Oletteko kunnossa?
Hiljaa!
Älä huoli. Lainaan vain tyttäresi kehoa.
Lopeta!
Teet virheen. Syy oli sinun!
Minunko?
Sinulla on riittänyt onnea yllin kyllin viime vuosina.
Vaurautta, mainetta, perhe…
Luulitko hankkineesi ne yksin?
Olen auttanut sinua salaa!
Nyt kun putoat onnesi kukkuloilta,
saat maistaa samaa kuin minä: epätoivoa!
Siltikin…
Minä kostan, jotta sieluni pelastuisi.
Jos kuolet luullen, että syy oli minun, se jäisi painamaan mieltäni.
Saat tilaisuuden.
Jumala päättää siitä, onko syy minun vai ei.
Katsotaan, onko sinulla tulevaisuutta. Kokeile onneasi.
Jos kohtalo on puolellasi, kantaisin kaunaa turhaan.
En siis tapa sinua vaan katoan.
Kohtalo toimikoon tuomarinamme.
Tahdotko kokeilla onneasi vai et?
En tiedä, mitä tarkoitat…
Riittää, kun sanot kyllä tai ei!
Miksi minä?
Vastaa!
Jos et tahdo kokeilla, katkon kaulasi!
Minä… Minä kokeilen!
En mahda muutakaan!
Hyvä.
Siinä!
Kohtalon voi nähdä arkipäiväisestäkin asiasta.
Heitä popcorn katulamppua korkeammalle -
ja nappaa se suullasi kolmesti peräkkäin.
Jos onnistut, kohtalo on puolellasi, ja minä katoan.
Näinkö turhanpäiväinen…
Kyse on minunkin sielustani.
Sekö on turhanpäiväinen?
Aloitat, kun lyön käteni yhteen.
Jollei popcorn lennä tarpeeksi korkealle tai aloitat myöhässä, kuolet.
Valmiina? Heitä!
Odota nyt!
Korkeus näyttää hyvältä.
Miksi tämä tapahtuu minulle?
Se laskeutuu suoraan edessäni!
Voi ei!
En näe…
Läheltä piti!
Onnistuin silti!
Nappasin sen!
Nyt toinen heitto.
Ota popcorn valmiiksi.
Odota!
Aurinko häikäisi minut äsken. Saanhan heittää varjossa?
Ja mitä vielä vaadit?
Hetki on koittanut, ja täällä se tapahtuu!
Vielä kaksi kertaa.
Jos epäonnistut, tapan sinut!
Jos onnistut, katoan kuten lupasin.
Heitä nyt toisen kerran!
Katoathan sinä varmasti?
Jos onnistun, säästät henkeni!
Riittää!
Ellet heitä, tapan sinut!
Hyvä! Aurinko meni pilveen.
Se putoaa suoraan!
Mitä?
Hienoa! Ne luulevat, että ruokit niitä.
Onnistuin! Siitä sait!
Nappasin toisenkin!
Lastenleikkiä!
Minä hätäännyin, mutta nyt olen tyyni.
Pystyn voittamaan!
Juhli niin paljon kuin lystäät vasta viimeisen heiton jälkeen!
Oletko valmis?
Antaa tulla!
Heitän vielä kerran…
Mitä hittoa?
Sinä se pulut houkuttelit paikalle.
Kuka ripottelikaan koko pakkauksen maahan?
Sinähän se!
Tämä viimeinen…
Jos heitän lamppua korkeammalle…
Alkakaa kalppia!
Nyt loppui ruokinta!
On viimeisen heiton aika!
Odota!
Pulut eivät voi syödä palavaa popcornia!
Valelin sen öljyllä ja sytytin tuleen. Sitä ne eivät syö!
Hyvä! Se putoaa suoraan!
En näe palavaa popcornia…
Aurinko häikäisee minut.
En näe sitä!
Missä se on?
Tuomio kuuluu näin: syy ei ollut minun!
Taidatte miettiä, että se mieshän on elossa.
Juuri siksi tulinkin tänne.
En voi olla kertomatta karmeasta synnistäni.
Se kulkuri teki minut niin rikkaaksi, että pystyin hankkimaan mitä tahansa.
Niin rikkaaksi, että löysin palvelijan, joka totteli kaikkia käskyjäni.
Isäntä…
Tulkaa ulos…
Isäntä…
Vaikka tunnustaisitte kuinka monesti, kiroukseni ei koskaan jätä teitä…
Maksoitte minulle kauneusleikkauksen…
Huijasitte minua ja syöksitte tällaiseen painajaiseen…
En koskaan anna teille anteeksi… En unohda kaunaani!
Voitko seurata minua kirkkoonkin?
Kiroan teidät…
Kun tyttärenne kokee elämänsä onnellisimman hetken, kostan teille.
Turha vaiva.
Tästedes vahdimme sinua kaiken aikaa,
jottet voisi koskaan huijata meitä!
Onpa karseaa!
Okuyasu!
Yukako!
Onko tuo tarina totta?
Hei, saisinko kuplateen maidolla?
Mistä te tupsahditte?
Väitätkö, että valehtelen?
Enhän minä sitä…
Olisiko kyse ollut standin käyttäjien jupakasta -
eikä kostonhimoisista haamuista?
Kärsivällisen kuuloinen aave.
Sekoaisin, jos joku kummittelisi minulle koko ikäni.
Jos aave alkaa kummitella sinulle, ilmoita heti minulle.
Hankkiudun siitä eroon!
Selvä. Kiitos…
Mitä miehelle on tapahtunut sittemmin? Sitä minä en vielä tiedä.
Voisin lähteä tapaamaan häntä taas tässä lähivuosina.
Aave ei saanut häntä luovuttamaan.
Hän elää yksin, mutta luottavaisin mielin.
Minusta hän on paha, mutta ihailtavan sinnikäs.
Kenties olen ainoa, joka on sitä mieltä.
Tekstitys: Jouni Jussila