NETFLIX-ANIMESARJA
Päivää, herra Kishibe!
Onpa komea päivä.
MINORU KAIGAMORI, 23
Mitä luette?
De Staëlia.
Dostarliako? Onko se jokin uusi bändi?
Hän oli venäläinen taiteilija, joka kuoli vuonna 1955.
Kuule, Kaigamori.
Ammattilainen ei tietenkään saa myöhästyä liiketapaamisesta, mutta…
ROHAN KISHIBE, 27
Toimittaja ei saa saapua kuusi minuuttia etuajassa -
mangapiirtäjän kanssa sovittuun tapaamiseen!
Anteeksi… Eli ajoissakin tuleminen on väärin.
Onneksesi olen suopea.
Puhutaanpa sitten 61-sivuisesta tarinastani.
Herra Kishibe, olemme fanejanne!
Saammeko nimikirjoituksesi? Kirjoita "Akiralle"!
Ette saa nimmareita!
Herra Kishibellä on nyt kiire! -Signeerasin ne jo.
Tapanani ei ole hidastella.
Kiitän ihailijoitani aina.
Kuinka oikein teitte tuon? Maalasitte kahvipisaroilla!
Kiitti, jäbä!
Sainpas!
Muuten…
Kysyisin jotain ensi alkuun. -Toki.
Totta puhuen asia koskee rahaa, nimittäin palkkaani.
Saisinko etumaksun? Jouduin vararikkoon.
Vielä en ole veloissa, mutta jäin kodittomaksi.
Asun Koichilla toistaiseksi. Työpöytäkin puuttuu.
Sailor Moon -figuurit, Led Zeppelin -vinyylit -
ja Rurouni Kenshinit piti myydä.
Että mitä?
Eikö teillä ole rahaa eikä toimistoa?
Ettekö juuri ostanut kukkuloita jostain lomakylästä?
Ostin, jotta voisin tutkia siellä asuvaa aavetta mangaani varten.
Kylään yritettiin rakentaa tietä.
Niinpä ostin kuusi kukkulaa estääkseni rakennustyöt.
Sitä varten minun piti ostaa mahdollisimman paljon maata.
Kun tie jäi tekemättä, maan arvo romahti.
Nyt se paikka on pelkkää erämaata.
Ostamani kukkulat ovat arvottomia.
Olen siis pennitön. Saisinko etumaksun?
Hetkinen nyt.
Ostitteko kukkulat taustatutkimusta varten?
Ostin. -Ettekä sijoituksena.
En. Kaipaan toden tuntua mangaani.
Tutkitteko kummitustarua?
Riittää!
Jos tie olisi rakennettu, aave olisi voinut lähteä pakoon!
Aikeeni olisivat kariutuneet!
Mikä tuo ilme on olevinaan? Käänsitkö katseesi pois?
Minkä vuoksi?
Taidat luulla minun olevan pimahtanut, herraseni!
Mangapiirtäjän ei aina tarvitse tuhlata rahojaan ökyautoihin -
ja kellaripelihuoneisiin.
Sitä paitsi se oli siellä. Tutkimus oli sen arvoista.
Muista, että lehtesi saa tarinan yksinoikeudella.
Kun sanoitte "sen" olleen siellä, mitä tarkoititte?
Etkö kuunnellut ollenkaan?
Näin sen omin silmin. Mutsu-kaben kukkulan aave on siellä yhä.
Siellä se on nytkin.
Anteeksi, herra Kishibe…
Voitteko sanoa uudestaan, mikä siellä on?
Tyttö nimeltä Naoko Osato kävi viimeistä yliopistovuottaan.
Syyskuun lopussa -
hän tappoi poikaystävänsä.
TOINEN JAKSO
Naoko Osato…
Hän on menestyneen perheen ainoa tytär.
Suku on valmistanut misotahnaa 300 vuoden ajan.
Heidän kotinsa sijaitsi kapean vuoritien päässä.
He siis omistivat koko vuoren.
Hei.
Voitko lähteä kotiin?
Laita peli pois.
Miksi?
Tuliko joku tupaan?
Ei sillä väliä! Lähde nyt takakautta.
Nao…
Olet käynyt hieman kylmäkiskoiseksi.
Ei kai sinulla ole toista miestä?
Sitä ei näköjään tarvitse selittää.
Ainakin meille jäi mukavat muistot.
Isä ei päästäisi meitä avioon. Olet pelkkä keikkapuutarhuri.
Koska olen ainoa tytär, suvun tilukset jäävät minulle.
Ei käy!
Taidat laskea leikkiä. Miksemme voi vain jatkaa näin?
Päästä irti. -Meidän ei tarvitse erota.
Päästä irti!
Pitelen sinua tällä tavalla heilasi ja isikultasi nähden!
Käskin päästää irti!
Mitä?
Anteeksi…
Sinähän löit minua ensin.
Rakastan sinua todella.
Kenenkään ei tarvitse saada tietää.
Mene kotiin!
Kuuntele nyt…
Häivy! Ota rahat ja mene kotiin!
Hän saattaa hätääntyä yllätyskäynnistäsi.
Yrittää laittautua kiireesti!
Voi ei, he ovat tulossa tänne.
Ota tavarasi ja lähde heti!
Olet mahtava, ihan totta.
Hän on silti kihlattuni.
Menemme avioon ensi keväänä, kun olen valmistunut.
Tämä on loppumme! Emme saa tavata enää!
Gunpei?
Hei.
Ei…
Pelleilet taas kanssani, vai mitä?
Gunpei…
Älä pelleile…
Ei pulssia…
Hän on kuollut.
Naoko ajatteli, että Gunpein haava pitäisi hoitaa joka tapauksessa.
Hän painoi haavaa löytämällään pyyhkeellä.
Hän vain esittää. Tämä ei voi olla totta.
Tönäisin ihan kevyesti.
Miksi golfmaila oli tuossa?
Tämä näyttää siltä -
kuin minä olisin lyönyt häntä mailalla!
Gunpei!
Mitä minä teen?
Soitan lääkärille!
Jos hän on kuollut, voiko lääkäri auttaa?
Vai soitanko poliisit?
Naoko, oletko siellä? Isäsi täällä.
Shuichi tuli -
tapaamaan sinua.
Ei, en ole täällä.
En ole olemassakaan.
Ovi on lukossa.
Ehkei Naoko olekaan täällä.
Saatoin erehtyä, mutta taisin nähdä liikettä ikkunan takana.
Piilotan hänet!
Jonnekin!
Minun pitää kätkeä Gunpei!
Sohvan alle ensi hätään!
Mitä tämä on?
Pulssia ei ole, eikä sydän lyö. Miksi hän vuotaa yhä verta?
Oletko sinä siellä?
Oletko kunnossa? Onko jokin vialla?
Avaan oven vara-avaimellani.
Isä!
En kuullut ääntäsi!
Olin siivoamassa keittiötä!
Olithan sinä siellä.
Shuichi on täällä.
Sehän on hienoa! Käske hänen odottaa tuvassa!
Äänesi kuulostaa oudolta.
Voitko hyvin? Tarvitsetko apua?
Ei hätää, minä pukeudun!
Olkaa kilttejä älkääkä avatko ovea! Tulen ihan kohta!
Älkää avatko ovea!
ENSIAPU
DESINFIOINTIAINE
Mitä ihmettä?
Voiko verta vuotaa vielä kuoltuaankin?
Naoko…
Päästät kamalan paljon vettä. Mitä touhuat?
Minä täällä, Shuichi. Ihmetteletkö, miksi olen yhä täällä?
Isäsi lainasi vara-avainta minulle, jotta voisimme olla kahden.
Ei, et saa tulla sisään!
Naoko…
Itse asiassa minä näin jonkun ikkunan takana hetki sitten.
Eihän seurassasi ole ketään?
Etkö olekin yksin?
Näytti siltä kuin joku muu olisi ollut kanssasi.
Olen pahoillani, mutta tämä on sinun syytäsi!
Ei minun!
Mitä…
Mitä siellä tapahtuu?
Siellä siis on joku.
Gunpei, ole kiltti!
Ole kiltti ja lopeta!
Tulen sisään!
Sanoit nähneesi täällä jonkun muun.
Kuka se sitten oli, Shuichi?
Ole kiltti ja lopeta…
Gunpei, anna anteeksi…
Lopeta…
Anna anteeksi…
Anteeksi, olin väärässä.
Minä erehdyin.
Menen tupaan isäsi seuraksi.
Kuten oli sovittu, Naoko nai seuraavana keväänä Shuichin,
joka toivotettiin tervetulleeksi sukuun.
Gunpei Kamafusan veri on vuotanut siitä lähtien.
Hän vuotaa kolme desiä verta päivittäin.
Jos ruumista ei liikutella, sen enempää hän ei vuoda.
Vuoto tosin jatkuu tasaisena.
Vaikka kaikki elonmerkit ovat tyystin tiessään.
Naoko ei ole koskaan poistunut kotoaan naimisiinmenonsa jälkeen.
Joka aamu -
Naoko ottaa Gunpein veren täyttämän lasipullon -
ja hävittää sen salaa.
Joka ikinen päivä, jottei perhe näkisi sitä.
Naoko, tule syömään kanssamme!
Tullaan.
Vierasmaja purettiin remontin tieltä.
Siitä lähtien Gunpei on maannut ullakolla, tuvan komeron yläpuolella.
Eräänä päivänä Naoko huomasi jotain.
Kun hän pirskotti vettä Gunpein ruumiille,
tämän iho palasi hetkeksi kuolemaa edeltäneeseen olotilaansa.
Näyttääpä hän söpöltä nukkuessaan.
Gunpei, olet vain ja ainoastaan minun.
Vain minä saan huolehtia sinusta ikuisesti.
Mikä se mies oikein on?
Hän on taatusti ollut kuollut koko tämän ajan.
Sain kuulla Gunpei Kamafusasta -
tutkiessani moneen otteeseen aavelegendaa, josta siellä on huhuttu jo pitkään.
Kuten näette, nämä ovat teille ehdottoman ja kertakaikkisen -
edulliset kaupat.
Riittää.
En koskaan myy kukkuloitani teille. -Harkitkaahan nyt.
Haloo, Batsudera puhelimessa…
Asia selvisi,
kun kohtasin Naokon ja luin hänen muistojaan.
Käytin kykyäni, Heaven's Dooria.
Minua onnisti.
Silloin sain tietää tuon miehen olemassaolosta.
Niin?
Haloo?
Huonosti kenttää… Hetki vain.
Mikä se Gunpei oikein on?
Minun on selvitettävä hänen salansa.
Tahdon tietää, mitä hän havittelee!
Tuon talon ullakolla hän on.
Etkö olekin mangapiirtäjä Rohan Kishibe?
Tiedän, että olet nuuskinut täällä päin.
Kuka olet?
En saa puhua ventovieraille.
Nykyään kuljeksii kaikenlaisia hiippareita.
Odota!
Oletko kunnossa?
Miksi sinä noin karkasit…
Hän kuoli…
Mitä tapahtui?
Ei kai vain…
Tämähän on järjetöntä…
Tämä näyttää siltä -
kuin minä olisin tehnyt hänelle jotain!
Voiko tämä tyttö olla…
Mahdotonta!
Onko hän Gunpein lapsi?
Tuliko Naoko raskaaksi ruumiin avulla ja synnytti kuolleelle lapsen?
Herra Kishibe, missä olette?
Minne ihmeeseen te katositte?
Se yrittää ottaa minut valtaansa!
Heaven's Door!
Hitto. Muistot hänen elämästään häviävät olemattomiin!
Jos ne katoavat, hän ei enää herää henkiin!
Sitä ennen…
EN TUNNE ROHAN KISHIBEÄ ENKÄ VOI NÄHDÄ HÄNTÄ.
Äiti!
Minulla on nälkä!
Läheltä liippasi.
Vielä sekunti, niin hän olisi ottanut minusta vallan.
Tai mahdollisesti tuhonnut minut.
Olipa hän väkevä. Läheltä piti.
Täällähän te olette! Anteeksi kun hukkasin teidät.
Konttoriltani soitettiin.
En myy missään tapauksessa.
Tuota aavetta lähdin etsimään. Kutsun sitä Mutsu-kaben kukkulan aaveeksi.
Se on saattanut oleilla siellä jo kauan.
Rakkaus ja ihmismielen heikkous ruokkivat sitä.
Se teettää työnsä ihmisillä.
Se ei näe vaivaa, ota vastuuta eikä kärsi.
Sen ainoa tarkoitus on lisääntyä.
Ehkä sitä voisi nimittää olennoksi.
Tuon olennon huippuhetki koittaa, kun se kuolee jonkun nähden.
Ehkä niitä on lisääkin jossain päin maailmaa.
Ne jatkavat sukuaan kuolemalla jonkun nähden.
Onko tuo tositarina? Uskomatonta.
On siinä jotain perääkin. Tiedätkö siitä?
Tiedän. Samanlaisia olentoja oli Orionin tähtisumussa.
Ette voi häiritä palaveriamme…
Olen aina tahtonut kysyä, oletko todella avaruusolento.
Olen. Tulin Magellanin pilvistä asumaan tänne.
Alukseni odottaa 1,5 miljoonan kilometrin…
Tappavan tylsä alien…
Montako Mutsu-kaben kukkulan aaveita on? Se ei minua kiinnosta.
Naoko vaikuttaa olevan onnellinen, ja selvitin aaveen tarkoituksen.
En ole tutkija enkä lehtimies.
Olen pelkkä mangapiirtäjä.
Äiti!
Nainko komean miehen vielä joskus?
Tottahan toki…
Tekstitys: Jouni Jussila