ORIGINALNA NETFLIXOVA ANIME SERIJA
Pozdrav, g. Kishibe!
Krasna li dana!
MINORU KAIGAMORI, UREDNIK
Što čitate?
De Staëla.
Dostarl?
To je nekakav novi bend?
Ruski umjetnik. Umro je 1955.
Slušajte, Kaigamori.
ROHAN KISHIBE, CRTAČ MANGE
Dakako, neprihvatljivo je
da profesionalac zakasni na poslovni sastanak…
Ali nije ni u redu da urednik dođe šest minuta ranije
na sastanak s crtačem mange!
Žao mi je. Znači, pogrešno je i uraniti.
Sva sreća da sam ja posrijedi.
Sad razgovarajmo o mojoj novoj samostalnoj mangi od 61 stranice.
Oprostite, g. Kishibe! Mi smo vaši obožavatelji!
Možemo li dobiti autogram? Molim vas, napišite: „Za Akiru.“
Ne! Ništa od autograma!
G. Kishibe je zauzet. Radi!
Već sam ih dao.
Za razliku od nekih, ja brzo radim.
Uvijek dajem autograme u znak zahvalnosti.
Kako ste to uspjeli? Nacrtali ste to kavom!
Hvala, prijatelju! Faca ste!
Imamo ga!
-Inače… -Da?
Prije razgovora o poslu moram vas nešto pitati.
Dobro…
Iskreno govoreći, tiče se novca. Mojeg honorara. U redu?
Možete li mi platiti unaprijed? Nedavno sam bankrotirao.
-Nisam još u dugovima, ali nemam dom. -Molim?!
Zasad stanujem kod Koichija. Nemam čak ni radni stol.
Figurice Mjesečeve ratnice, omoti ploča Led Zeppelina,
manga Rurouni Kenshin… Sve sam prodao.
Kako, molim?
Nemate ured? Kako ste bankrotirali?
Niste li upravo kupili neke planine? U turističkom odredištu?
Jesam. Htio sam istraživati za strip o sablasti
koja navodno živi ondje.
Neki je poduzetnik htio izgraditi cestu do sela.
Pa sam kupio šest planina kako bih spriječio gradnju.
Morao sam kupiti što više terena
kako bih spriječio gradnju.
Odustali su od gradnje i cijena zemljišta je pala.
Sada je to samo divljina usred ničega.
Planine koje sam kupio ništa ne vrijede.
Što znači da sam švorc.
Možete li mi platiti unaprijed?
Samo… Samo tren.
Kupili ste planine kako biste istraživali za mangu?
-Da. -Ne kao ulaganje?
Ne. Želim da mi manga bude realna.
Htjeli ste istražiti legendu o sablasti?
Dosta!
Da izgrade cestu, sablast bi se možda preplašila i nestala!
Tada bi moj plan propao!
Hej! Ne gledajte me tako! Zar ste skrenuli pogled?
Zašto gledate ustranu?
Mislite da sam prolupao, zar ne?
Gospodine uredniče!
Čujte, crtač mange ne mora uvijek trošiti na jake aute
i igraonice u podrumu.
Uostalom, ona je bila ondje. Istraživanje se itekako isplatilo.
Ne zaboravite, ova je priča ekskluziva za vaš časopis.
„Ona je bila ondje“?
Kako to mislite, „ona“?
Zar me ne slušate?
Vidio sam je na svoje oči. Sablast s brda Mutsu-kabe još je ondje.
I dalje je ondje… sada.
Oprostite, g. Kishibe, ali…
Možete li to ponoviti? Što je ondje?
Djevojka po imenu Naoko Osato, studentica pred diplomom,
potkraj rujna
ubila je svojeg dečka.
EPIZODA 2: BRDO MUTSU-KABE
Naoko Osato…
Ona je jedina kći u uspješnoj obitelji u selu Mutsu-kabe,
koja već tristo godina proizvodi pastu miso.
Njihov je posjed bio na kraju planinskog puta.
Drugim riječima, posjedovali su cijelu planinu.
Gunpei…
Bi li sada pošao kući?
I spremi videoigru.
Zašto?
Je li netko došao u glavnu kuću?
Nije bitno! Možeš li jednostavno otići? Na stražnja vrata.
Nao?
Ovih si dana… pomalo hladna, zar ne?
Nemaš valjda… drugoga?
Ako si već sve shvatio, bit će lakše.
Barem imamo lijepe uspomene.
Moj otac neće dopustiti da se uzmemo. Ti si samo honorarni vrtlar.
Kao jedina kći bit ću odgovorna za obiteljsku imovinu.
Ne bih rekao!
Šališ se, zar ne? Zašto se ne možemo nastaviti viđati, Nao?
-Pusti me. -Ne moramo prekinuti.
Pusti me!
Da pokažem tvom novom dečku i tatici kako te ovako držim?
Pusti me, kažem!
Ti…
Oprosti!
Ali ti si mene prva udarila.
Zaista te volim, Nao…
U redu je ovako. Nitko ne mora znati.
Odlazi! Idi kući!
Slušaj, Nao…
Odlazi! Uzmi taj novac i idi kući!
Možda se smete kad vidi da si došao bez najave.
Očajnički će se pokušati dotjerati!
Dolaze! U škripcu sam!
Molim te, uzmi stvari i idi odmah!
Bit ću iskrena.
Ti si divan.
Ali on mi je zaručnik.
Udat ću se za njega na proljeće, pošto diplomiram.
Zato je među nama svršeno! Ne možemo se više viđati!
Što je?
Gunpei?
Hej.
Ne…
Opet me zafrkavaš…
Zar ne?
Gunpei…
Prestani se zafrkavati…
Nema pulsa…
M... Mrtav je.
Naoko je ipak odlučila previti Gunpeiovu ranu.
Pritisnula je na ranu ručnik koji je našla blizu.
Zafrkava me… Ovo ne može biti istina…
Samo sam ga lagano gurnula…
Zašto je palica za golf bila ondje?
Zašto?
Izgleda kao…
Kao da sam ga udarila palicom!
Gunpei!
Što ću sada?
Doktor! Moram pozvati doktora!
Ako je mrtav, hoće li doktor biti koristan?
Ili trebam pozvati policiju?
Naoko, jesi li ondje? Ovdje tvoj otac.
Shuichi ti je došao…
u posjet.
Ne… Nema me.
Nigdje ne postojim.
Zaključano je.
Možda Naoko nije ovdje.
Možda se varam, g. Osato,
ali učinilo mi se da sam kroz prozor vidio kretanje…
Moram ga sakriti…
nekamo!
Moram sakriti Gunpeia!
Zasad pod kauč!
Što se zbiva? Nema puls.
Srce mu ne kuca. Zašto i dalje krvari?
Naoko! Jesi li ondje?
Jesi li dobro? Nešto nije u redu?
Imam rezervni ključ. Otvorit ću…
Oče!
Nisam te čula!
Spremala sam u kuhinji!
A, tu si!
Shuichi je došao.
O, baš mi je drago!
Neka pričeka u glavnoj kući!
Čudno zvučiš.
Jesi li dobro? Trebaš li pomoć?
Dobro sam! Odijevam se!
Molim te, ne otvaraj vrata! Brzo ću doći!
Molim te!
Molim te, ne otvaraj vrata!
PRVA POMOĆ
DEZINFEKCIJSKO SREDSTVO
Ne…
Što…
Što je ovo?
Krvare li ljudi nakon što umru?
Naoko…
Trošiš jako puno vode. Što to radiš?
Ja sam, Shuichi. Pitaš se zašto sam još ovdje?
Tvoj tata mi je posudio rezervni ključ da možemo biti sami.
Ne! Ne ulazi! Ne smiješ!
Naoko…
Vidio sam prije nekoga iza prozora.
Nije valjda netko s tobom unutra?
Nisi sama?
Činilo se kao da je još netko s tobom.
Žao mi je! Jako žao! Ali sam si kriv!
Nisam ja kriva!
Što…
Što se zbiva, Naoko?
Ipak jest netko s tobom.
Gunpei, molim te!
Prestani! Molim te, prestani!
Otvaram vrata i ulazim!
Rekao si da si vidio još nekoga ovdje.
Koga, Shuichi?
Molim te…
Molim te, prestani… Prestani…
Gunpei…
Oprosti mi…
Prestani…
Oprosti mi…
Žao mi je. Pogriješio sam.
Zaista sam se prevario.
Bit ću u glavnoj kući s tvojim ocem.
Prema dogovoru, Naoko Osato udala se za Shuichija idućeg proljeća
i on je primljen u obitelj Osato.
Gunpei Kamafusa odonda nije prestao krvariti.
Svakog dana u tišini ispusti 3 dl krvi.
Ako mu se tijelo ne miče, nikad ne krvari više od toga.
Ipak postojano i kontinuirano krvari.
Iako su svi znakovi života potpuno iščeznuli.
Naoko Osato nije putovala od kuće otkako se udala.
Svakog jutra…
Naoko uzme staklenku punu Gunpeiove krvi
i potajno je isprazni.
Svakog dana, kako je obitelj ne bi vidjela.
Naoko, dođi jesti s nama!
Dolazim!
Otkako je gostinska kuća srušena radi preuređenja,
Gunpei leži na tavanu iznad ormara u glavnoj kući.
Jednog dana Naoko je primijetila nešto.
Kad poškropi Gunpeiovo tijelo vodom…
koža mu se načas vrati u stanje u kakvom je bila kad je bio živ.
O, kako je sladak dok spava…
Gunpei, samo si moj.
Ja se jedina mogu brinuti za tebe, zauvijek…
Što je taj čovjek?
Nema sumnje da je cijelo vrijeme mrtav.
Saznao sam za Gunpeia Kamafusu
kad sam nekoliko puta išao u to područje istraživati legendu o sablasti
o kojoj se odavno šuška.
Dakle, vidite, g. Kishibe, ovo je nesumnjivo i apsolutno
unosna ponuda za vas!
Dosta više!
Neću vam prodati svoje planine, nikada!
No, no, g. Kishibe, samo pomislite…
Zdravo, ovdje Batsudera…
Saznao sam za to
susrevši slučajno Naoko Osato i pročitavši njezina sjećanja
s pomoću svoje vještine Vrata raja.
Zahvaljujući toj sreći,
saznao sam za tog čovjeka.
Da?
Halo?
Slab signal… Samo trenutak, molim.
Što li je taj Gunpei?
Moram otkriti što je on.
Zanima me… što želi!
Na tavanu je iznad ormara u onoj kući.
Vi ste Rohan Kishibe, zar ne? Crtate mange.
Što…
Znam. Njuškate ovdje.
Tko si ti?
Ne smijem razgovarati s neznancima.
Ti…
Ovih dana ima puno pervertita.
Hej, čekaj!
Jesi li dobro?
Zašto tako bježiš…
Ona… Mrtva je…
Što se dogodilo?
Je li moguće…
Ovo je suludo…
Čini se kao da…
kao da sam joj…
učinio nešto!
Koji vrag… Je li ova djevojčica…
Nema šanse! Nemoguće je!
Je li ona Gunpeiovo dijete?
Naoko Osato… Je li ona…
zanijela s truplom na tavanu i rodila mu dijete?
G. Kishibe? Gdje ste?
Gdje ste, g. Kishibe?
Zaboga! Opsjedat će me!
Vrata raja!
Kvragu! Sjećanja iz njezina života iščezavaju!
Sve će nestati! A onda ona više neće oživjeti!
Prije toga…
NE POZNAJEM ROHANA. AKO GA I SRETNEM, NEĆU GA MOĆI VIDJETI
Mamice!
Gladna sam!
Ovo je bilo blizu!
Još jedna sekunda i bila bi me opsjela!
Ili…
možda uništila!
Bila je zaista iznimna! Za dlaku…
Tu ste, g. Kishibe! Oprostite što sam vas onako ostavio.
Zvali su me iz ureda…
Neću vam ih nikad prodati.
Kako, molim?!
To je sablast koju sam tražio.
Zvat ću je „sablast s brda Mutsu-kabe“.
Ne znam otkad je ondje. Možda dugo.
Hrani se ljudskom ljubavlju i slabošću ljudskog uma.
Ljudi sve rade za nju.
Ona ne radi, ne preuzima odgovornost i ne doživljava nedaće.
Jedina joj je svrha razmnožavati se.
Možda bih je mogao nazvati stvorom.
Najbolji je trenutak u životu tog stvora
kad umre pred nekim.
Možda ih ima još negdje na Zemlji.
Vjerojatno nastavljaju postojati umirući pred nekim.
Je li to istinita priča?
To je nevjerojatno.
Ali… nije potpuna izmišljotina. Znaš li ti što o tome?
Da, sjećam se sličnih stvorenja iz Orionove maglice.
Hej, ne smijete nam banuti na sastanak…
Uvijek sam htio pitati… Jesi li zaista izvanzemaljac?
Jesam! Došao sam iz Magellanovih oblaka živjeti ovdje.
Ali brod me čeka milijun i pol kilometara odavde…
Ovaj je svemirac teški dosadnjaković!
Koliko ima sablasti na brdu Mutsu-kabe? Ne zanima me to.
Naoko Osato doima se sretnom, a ja sam otkrio namjeru sablasti.
Nisam učenjak ni novinar.
Samo sam crtač mange.
Mamice!
Hoću li jednom poći za naočita muškarca?
Naravno da hoćeš…
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić