Мамо, виж.
"ГОЛЕМИТЕ НАДЕЖДИ"
ЗАЕТА ОТ КАЛВИН ЕВАНС
ДАРЕНИЕ ОТ ФОНДАЦИЯ "РЕМСЕН"
Какво има?
Следа.
"ГОЛЕМИТЕ НАДЕЖДИ" ОТ ЧАРЛС ДИКЕНС
ТРИЙСЕТ ГОДИНИ ПО-РАНО
Мамка му, лимузина!
Кадилак!
Сигурно е някой бейзболист или кинозвезда.
Господине, дължа ви извинение. Заповядайте.
Секретарката ми ви е заблудила по телефона.
Как така? - Калвин Еванс действително беше тук.
Осиновили са го. - Не, господине.
Отиде си.
От туберкулоза.
Кога се е случило? - Миналото лято.
Калвин беше удивително момче.
С несравнимо влечение към науката.
Подкрепата на фондация "Ремсен" му бе от голяма полза.
Калвин.
Съжалявам, но той не те иска.
ПО КНИГАТА НА БОНИ ГАРМЪС
"Вечеря в шест", с какво да помогна?
За кого са тези цветя? Друг път кажи, имам уникален цветар.
Купих ги за офиса, нали бил мрачен.
Исках да го разведря.
Красиви са.
Добро утро. От "Ремсен" не се обадиха.
Щом повдигаш темата, много грубо от тяхна страна.
Аз винаги връщам обажданията до вечерта. - Естествено, така е прието.
Мад вече напира да отиде. Благодаря. - Освен това... Здравей.
Всъщност, остави. Не е важно. - Казвай, Фран.
Лично е, не е свързано с предаването.
Чудесно, защото освен колежки сме и приятелки.
Хлътнах по Уолтър.
Това е страхотно. - Не се смей.
Не мога да спра. Покани го на вечеря.
Не, мъжът кани. - Не и ако е срамежлив и без самочувствие.
Не и ако жената е уверена и знае какво иска.
Забрави, че ти казах. - Невъзможно, имам безупречна памет.
Здравей. - Фил вика и двете ви в залата.
Уолтър там ли ще е? - Да.
Идваме веднага. Благодаря. - Моля.
Нямам търпение. Уолтър? - Забрави.
Не мога. Уолтър.
Край със "Суифт енд Крисп". - Защо? Рейтингът ни е стабилен.
Смятат, че политиката няма място в кухнята.
Да почиват в мир. - Смешно ли ти е?
Не, няма нищо смешно в расизма. - Както и да е.
Няма проблем, ще намерим друг спонсор.
Не. Дори фирмите за котешка храна ме отбягват.
Не вярваш ли?
Знаеш ли какво?
Подиграваш ми се, унижаваш ме, гониш спонсорите ни.
Имаш това шоу за някаква обществена трибуна.
Обаче не е. Това е бизнес. Затова ти поставям срок.
Не намериш ли спонсор до две седмици, изхвърчаш.
Наслаждавай се на последните дни.
Не ни достига един глас, за да спрем магистралата.
Томпсън и Съмърс са на кантар, но не ми вдигат телефона.
Наистина ли?
Благодаря.
Какво има? - Успяхме!
Томпсън е против, но Съмърс е с нас! Победа!
Наистина ли? - Седем години, триста молби
и пет ходения до Сакраменто, но убедихме стария киселяк Съмърс!
Да помогна с нещо? - Да. Моли се да не получи инфаркт
преди гласуването във вторник. - Започвам.
Добре. Ура!
Толкова е умна! - Не е за вярване, че лично се е обадила.
Ами ако дойде? - Добро утро.
Добре дошли, шефе.
Какво пропускам? - Елизабет Зот се обади.
И то не веднъж, а цели три пъти. - Коя е Елизабет Зот?
Елизабет Зот! От "Вечеря в шест". Дават я по телевизията.
За какво съм й аз? - И ние се чудим.
Тръпна в очакване. Свържи ме.
Някакви пълнени гъби не заслужават чак такива аплодисменти.
По света има над 10 000 вида гъби, но само 4-5 процента от тях са ядливи.
И с хората е същото.
Само 4-5 процента са поносими. Нали?
Докато чакаме гъбите да се изпекат, ще отговарям на въпроси.
На предпоследния ред.
Г-це Зот, едва ли ме помните, но бях тук преди няколко месеца.
Д-р Филис, кардиохирург. Как да не помня!
Е, още не съм станала,
но вече уча медицина в Южнокалифорнийския университет.
Сигурна бях. Знаех, че сте способна.
Аз съм най-възрастната студентка и все съм уморена,
но никога не съм била по-щастлива.
Ето това заслужава аплодисменти.
Благодаря ви за това, че видяхте в мен нещо, което аз самата не виждах.
Аз благодаря.
Има ли други въпроси?
Покрай всичките вълнения днес
забравих да ти кажа за една грандиозна възможност.
Слушам те.
Прогимназия "Удроу Уилсън" те кани за съдия на научно изложение.
Учтиво отказах от твое име.
Не, ще отида. Тъкмо да се поразсея.
Сериозно ли? - Да.
Ще се обадя да им кажа.
Уолтър, имаш ли си някоя? - Не. Най-добре ми е сам.
И аз мислех така.
И после? - Срещнах Калвин.
Ако се появи някаква възможност... За любов, имам предвид.
Не обръщай гръб.
Боже, сякаш съм на психолог.
Е...
Отивам да звъня на още спонсори.
Уолтър...
Влязох в това предаване, защото бях притисната от обстоятелствата.
Но сега, когато усещам, че са напът да ми го отнемат,
сякаш част от мен си отива.
Елизабет, аз съм ти продуцент.
Мое професионално задължение и лично желание е да те браня.
И нищо няма да промени това.
Благодаря.
А сега прощавай, но трябва да потвърдя на шестокласниците, че ще отидеш.
Елизабет Зот.
Да, истинската Елизабет Зот.
Да, но предпочитам лична среща. Какъв е адресът ви?
Притесняваш ли се? - Не.
Защото в това няма нищо лошо.
Аз се притеснявам. - Наистина ли?
Да.
Заедно сме.
НАГОРЕ
СПИСАНИЕ "ХИМИЯ"
Това никога не съм го виждала. Колко е сериозен!
Простете, че закъснях. Хари Уилсън.
Когато казах на жена ми, че ще дойдете, писна, сякаш сте Елвис.
С какво да помогна?
Г-н Уилсън, може да ви се стори странно,
но сме дошли да ви питаме за Калвин Еванс.
Защо фондация "Ремсен" го подкрепяше през целия му живот?
Откъде познавате Калвин Еванс?
Той беше...
Това е Мад, моята дъщеря.
И на Калвин.
Моля...
Моля да изчакате. Друг трябва да ви обясни.
О, боже.
Г-жо Паркър, спешно съобщение.
Ти трябва да си Мад. Аз съм Ейвъри.
Твоята...
Майката на Калвин.
Спокойно.
Благодаря. - Моля.
Ела, зайче.
Толкова въпроси имам, но...
Защо сте оставили татко в онзи приют?
Ще започна от началото, ако позволите.
На 16 години забременях неочаквано.
Ето. Внимателно.
Да имам дете, беше най-удивителното нещо, което ми се беше случвало.
Но както за повечето неща в живота ми, родителите ми налагаха своето мнение.
Не, моля ви.
Не знаех къде са го занесли.
Нямах негова снимка.
Единственото, с което се съгласиха, беше името му - Калвин.
Видях го само за няколко минути,
но съществуването му промени целия ми живот.
На 25 години получих достъп до попечителския си фонд
и наех адвокат да ми помогне да открия Калвин.
Уилсън ми стана като баща.
Основах и фондация "Ремсен".
Дарявах пари на приюти за момчета в радиус от 500 км
с надеждата, че му помагам отдалеч.
Все го търсехме.
И един ден сякаш облаците се разнесоха, небето се отвори
и Уилсън успя да го открие,
но му съобщиха, че детето е починало наскоро.
Надеждата ми се пръсна като балон.
Сринах се.
Чак на корицата на онова списание,
след десетилетия отново го видях.
Все ми е едно кой твори чудесата.
Важното бе, че чудото все пак се случи.
Написах му безброй писма с молба да се видим,
но той не ми отговори.
И един ден...
получих писмо от адвокатска кантора.
Съдебна възбрана.
Реших, че той ме мрази. Че не иска да има нищо общо с мен.
Имаше пълното право. И аз бих се мразила.
Наминах веднъж.
Видях ви заедно.
Той изглеждаше толкова щастлив.
Толкова спокоен.
И разбрах, че трябва да се отдръпна.
Ако знаех, че е имал дете...
Много съжалявам.
Той ви смяташе за мъртва.
Ужасно е дете да мисли така.
Кажете ми,
какво пропуснах?
Какъв беше той?
Изключително умен, почтен и добър.
И е танцувал смешно.
И аз танцувам смешно. А ти?
Не знам.
Надявах се да се поопознаем.
С Калвин не успях, но бих дала всичко да опозная дъщеря му.
Моята внучка.
Дълъг път изминахме, за да стигнем дотук. Ще ни трябва малко време.
Разбира се.
Да ви попитам, защо го кръстихте Калвин? Семейно име ли е?
Не, кръстих го на Жан Калвин.
Не се сещам кой е.
Теолог от 16-и век.
Прапрабаба ти ми четеше книгите му.
Вярвал е в предопределението.
Теолог.
Той щеше да е възхитен.
Надявам се скоро да се обадите.
Искаш ли да поговорим за запознанството с баба ти днес?
Мислех, че когато разкрия загадката, ще се почувствам по-различно.
В науката откритията обикновено водят до още въпроси.
Не искам да разпитвам повече.
Искам само татко.
Знам. Той много ми липсва.
Но го виждам в теб. - Така ли?
Нали знаеш как извиваш вежда, когато си напрегната?
И как четеш по три книги едновременно?
И как понякога забравяш да ядеш, когато си потънала в мисли? Като него си.
Татко е казал на Уейкли, че "Големите надежди" е любимата му книга.
И моя също.
Книжката ти за оцветяване, с числата...
Представяй си, че всеки човек, когото срещнеш, всяко място, където идеш,
всяко писмо за баща ти, което прочетеш, е поредният цвят в неговия портрет.
Това е метафора. - Да.
Искаш ли утре да избягаш от училище с мен? - Днес вече избягах.
Да, взе да ти се удава.
Когато гледате изображението през филтъра, то сякаш идва към вас.
Много точна рисунка на пантера. Благодаря.
Какво мислиш? - Предпочитам хуманитарните науки.
А какво е това тук? - Баща ми има пекарна.
Тествах различни среди, които забавят развитието на мухъла.
Виж ти! Ще е много полезно за баща ти. Пекар ли искаш да станеш?
Не, искам да бъда биолог.
Така ли? А чела ли си "Произход на човека" на Чарлс Дарвин?
Или "Какво е животът" на Ървин Шрьодингер?
Не съм, но ще ги прочета. Благодаря.
Няма защо. Желая ти успех.
Обичам да те гледам по телевизията. - Благодаря, зайче.
Но мястото ти не е там.
А къде е? - В някоя лаборатория.
Направих избор. И бих го повторила хиляда пъти.
Но си оставам химик. - Химиците се занимават с химия.
Чарли, достатъчно дълъг ли е? - Много е дълъг, страхотен е.
Още. - Сигурна ли си?
Удължи го още.
Защо не пием греян сайдер целогодишно? - Една от мистериите на живота.
Ето, Младши. - Мад как прие майката на Калвин?
Не знам.
Не знам къде й е мястото.
Нашето семейство сте ти, Чарли, Линда и Младши.
Вие с Мад определено сте част от нашето, но отначало не беше така.
Искам само Мад да се чувства сигурна и обичана. Това не й липсва.
Обичта е безгранична.
Няма лошо да има и други хора, които я обичат.
Това ми напомня, че не съм ти благодарила подобаващо,
задето спаси дома й, както и целия квартал.
Господи.
Още не е факт, но след гласуването във вторник
очаквам цял живот да ме черпят с бира и боровинков пай.
Тази магистрала...
е пример за това, което ни причиняват из цялата страна.
Борбата не спира с Шугър Хил, нито дори с Калифорния.
Аз може да не съм на екран, но съм гласовита.
Ти също.
Поне за още няколко седмици. Не сме открили спонсор.
Нещо ми подсказва, че ще продължиш.
Не е ли страхотна?
Ако нямахме таван, щях да се съглася.
Отивам, преди да се е потрошил.
Не стъпвай с обувки по дивана!
Този човек!
Да слагаме ли още? - Давай.
Какво ще правим? - Тя никога не закъснява.
А ако не дойде? - Ти готвиш ли?
Мога да сипя сладолед в купа. Брои ли се?
Ще кажа на Хари да отиде до тях.
Хари... - Слава богу.
Прощавайте, имах среща в другия край на града.
Това е за публиката. Сложи ги под седалките. Има още в колата.
Уолтър, първо трябва да звънна по телефона.
Няма време. - Пет минути!
Да действаме! Перфекционизмът е вреден.
Добре ли си? - Да, а ти?
Гледаш странно. Какво ти е? - Осъзнах се.
ВЕЧЕРЯ В ШЕСТ
Следва "Вечеря в шест" с Елизабет Зот.
На живо сме след пет, четири, три...
Здравейте. Казвам се Елизабет Зот, а вие сте с "Вечеря в шест".
Днес ще започна с няколко съобщения.
Преди да се запознаем с химичния състав на глазировката за печена шунка,
ще забележите, че кухнята ни е разчистена от продуктите на "Суифт енд Крисп".
Причината е, че се отказаха от нас.
За което им благодаря.
Знам, че не всички са на моето мнение,
но трябва да огласяваме убежденията си.
"Суифт енд Крисп" са вредни на субхимично ниво.
Растителното масло поразява митохондриите.
До края на живота си ще съжалявам, че ви казвах да го консумирате.
Но, за щастие, имаме нов спонсор, който отговаря на нашите ценности.
"Тампакс".
Кога е станало това? - Нямам представа.
Използвам "Тампакс" от години. Те са меки, трайни и хигиенични.
Под седалките има подарък за вас.
За мъжете, които не са се интересували какво е менструацията, ще обясня.
Това е процес, при който от лигавицата на матката се отделя кръв
на интервали от един лунарен месец
от пубертета до менопаузата освен при бременност.
Днес го разясних и на големия началник.
Казала е думата "матка" на Кенет? - Но за обаждането имаше и друга причина.
Напускам "Вечеря в шест".
Ти знаеше ли? Уговорката ни беше друга.
Вече няма да се появявам на живо
и тъй като познавам телевизията,
предвиждам увеличена гледаемост идните седмици.
Да съм водеща на това предаване, беше много вълнуващо.
За това трябва да благодаря на всеки от вас.
Заехме се да постигнем нещо важно и мисля, че успяхме.
И, Кенет, държа след оттеглянето ми да бъдат направени промени.
Кенет. Ако знаех, че ще дойдеш, щях да отворя шампанско.
Уволнен си.
Ти поемаш шоуто.
Всяка вечер моля вашите деца да ви оставят за малко на мира.
Точно това искам за себе си сега.
Време е да размисля и да реша какво следва за мен.
Сигурно се чудите коя ще е следващата водеща на шоуто.
Ще бъде някоя от вас.
Знам, че звучи плашещо.
Но помнете - смелостта е коренът на промяната.
А промяната е химично обусловена в нас.
Няма да ви карам да надскачате себе си,
защото много жени не могат да си позволят този лукс.
Ако животът ви прилича на моя,
мечтите ви няма да се сбъдват хронологично.
Но ако смятате, че гласът ви не е чут,
ние ви очакваме.
А сега да поговорим за глазираната шунка.
Да излезем на вечеря?
Искаш да обсъдим промяната...
Да обсъдим чувствата ми към теб.
Какво? Добре, да.
С най-голямо удоволствие.
Ще те взема в 18:45 ч.
Простете за забавянето. Дойде ли съветник Съмърс, започваме.
Благодаря, че дойдохте, г-н съветник.
Започваме.
Междущатските магистрали са бъдещето на тази страна -
за нейната икономика, растеж и национална сигурност при необходимост.
Благодаря и на двете страни за усилията през изминалите осем години.
Твърде дълго задържахме прогреса.
И така, по спора между Пътната служба на Калифорния
и комитата "Уест Адамс-Шугър Хил",
който е против магистралата да мине оттам, нека да гласува.
Кой е "за"?
Приема се.
Звънях ти. Много съжалявам. Как да помогна?
Седем години.
Искам да ям сладко и да плача.
Мога да помогна.
Донесох бира.
И бира става.
Ела тук.
С всичка сила след две загребвания.
Едно.
Две.
Сега!
Калвин идваше тук да успокои ума си.
Исках да ти покажа мястото. Ето там се целунахме за пръв път.
Благодаря, че ме доведе.
Мад, с тези огромни и любопитни очи...
Сякаш виждах него.
Умница е. - Чак е плашещо.
Гледах шоуто ти. Напусна.
Да. Искам да се върна към науката.
Имам фондация, която подпомага специално работата на учени.
Знам.
В молбата ви има "господин" и "госпожа", но не и "госпожица".
Ще я поправя.
След което с радост ще ти помогна с каквото и да се заемеш.
Но ти май не обичаш да ти помагат.
Не, с времето установих, че помощта е дар.
СЛЕД ТРИ ГОДИНИ
Здравейте. Казвам се Елизабет Зот. Добре дошли в курса "Въведение в химията".
Моля, подайте това на човека до вас или зад вас.
Г-ца Зот съм, докато не защитя докторантурата си.
Живите същества са изградени от атоми.
Но в повечето случаи тези атоми не са изолирани.
Обикновено се съчетават с други атоми.
Както силните връзки в молекулите,
така и по-слабите временни връзки
са от съществено значение за живота.
Случайно ли се свързват атомите?
Замислете се за живота си. Няма как да го предвидите.
Само когато погледнете назад, виждате взаимовръзките.
Какво е общото с химията?
Същото е.
В химичната реакция постоянна величина е единствено промяната.
Изненадващото.
Работата ни тук не е да го избягваме.
Нямаме контрол над него. Затова ни остава само едно.
Да му се подчиним.
Не е нужно да се примиряваме с лошото,
но трябва да приемем неизбежността на промяната.
И в себе си, и в средата ни.
Чарлс Дикенс.
Не е познат с научни трудове.
Но това бе настолната книга на най-великия учен, когото познавах.
Правела го по-добър химик.
Отначало се присмях, стори ми се абсурдно, както и на вас сега.
Постепенно обаче отстъпих.
Ето страницата, която е отбелязал.
"Този ден бе паметен за мен, защото дълбоко ме промени.
Но така става във всеки живот.
Представете си, че бъде заличен някой ден.
В колко различна посока би поел животът!
Поспри за миг, читателю,
и помисли за дългата, желязна или златна,
трънена или цветна верига,
която не би те обвързала,
ако първото й звено не е било изковано
в някой паметен за теб ден."
Благодаря! За всичко.
Прекрасно.
А какво имаме тук?
Да започваме.
Превод на субтитрите Боряна Богданова