Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
IZA ZIDA
Tko je? -Otvorite vrata, molim.
Tko je to? - Zaštitar, gospodine.
Da? -Zdravo, gospodine. Je li netko došao ovamo?
Kako to mislite netko?
Žena je pobjegla i ušla na posjed. Policija je traži.
Kako mislite pobjegla? -Tako kažu.
Kažu da su je pratili i da je ušla u našu zgradu,
no otad je nitko nije vidio.
I? -Je li došla ovamo? Jeste li išta čuli?
Kako bi mogla doći? Vrata su bila zaključana.
Znam, no mislio sam na izlaz u slučaju požara.
Ne znam, bio sam u tušu. Nisam čuo ništa.
Možete li, molim vas, pogledati? -Dobro, hoću.
Želite li ući? -Ne, sami to učinite.
U redu. -Doviđenja. -Što je učinila?
Doista ne znam. Svi kažu nešto drugo.
Stalno govore da je ušla pa izašla.
Kontaktirajte postaju i zamolite ih da pošalju pojačanje.
Poslat ću vam naše stanje.
Halo? Halo? Nasrin?
Bok. Nasrin, jesi li vidjela Mahboobeh?
Ona koja radi u kuhinji.
Imaš li njezin broj?
Taha je bio s njom.
Ne, išla sam k tebi i ostavila sam ga s njom.
Nije je bilo kad sam se vratila.
Gdje si sad?
Možeš li se vratiti?
Znam, molim te. Ne znam.
Ne vidim je.
Nasrin, molim te učini nešto.
Ne mogu, pobjegla sam.
Da.
Hoćeš li otići sad?
Molim te, nazovi me. U redu?
Nasrin, molim te, nazovi me.
Čekat ću. Hvala, bok.
Da? -Otvorite vrata. Nariman je.
Uzmite ovo, peče me za ruku.
Gdje je on? - Rekao je da dolazi.
Opet niste popili tablete.
Pa što?
Oslijepit ćete.
Zar već nisam slijep?
Potpuno ćete izgubiti vid.
Mogu li ući?
Zdravo. -Zdravo.
Jeste li mu dali juhu? -Da.
Prekrijte oko.
Vaš susjed iz stana do vam je to poslao. -Koliko prstiju vidite?
Dva.
A ovo?
Ne vidim.
Koliko mi daleko možete pratiti ruku?
Ne vidim je sad. Samo je sjena.
Prekrijte drugo.
Ne, rekao sam mu. Ne zna ništa. - Koliko daleko vidite ovo?
Uopće ne vidim. Samo primijetim kad prođete kroz svjetlo.
Sad ću mu reći.
Spustite ruku.
Doviđenja.
Ne koristite kapi za oči, zar ne? -Ne.
Upravitelj zgrade kaže da je sastanak u stanu 8. Dođite i vi.
Što sad želi? -Ne znam. Valjda je riječ o djevojci koja je pobjegla.
Kakve to ima veze sa mnom? - Rekli su da vam kažem.
Gdje su vam kapi? - Na hladnjaku. I jeste.
Gospodine, samo dođite i poslušajte što će reći.
Rekli ste mi, sad otiđite.
Kao što sam rekao, koristite ih svaka četiri sata ili će se upaliti.
Koristio sam ih jednom, dvaput. Ne da mi se. -Kako to mislite?
Bez njih nećete moći vidjeti ni malene pokrete.
Ne trepćite, mičite ih uokolo.
Ne trepćite.
Ako vam nestane i to što vidite ruku, neće više ništa ostati.
Trebam li sad to shvatiti ozbiljno?
Zašto ste tako sarkastični? Podignite glavu.
Želite li da prestanem dolaziti pa ćete morati ići k meni?
Nisam vas zamolio da dođete.
Tako mi zahvaljujete?
Svi dođu na sastanak kad ih se pozove, a po vas mora vojska.
Zdravo. -Zdravo. Dosta je bilo.
Zašto da razgovaram o nečemu što ne znam?
Ne morate govoriti, dođite i slušajte.
Teško mi je dolaziti i odlaziti. Mora me netko odvesti dolje.
Samo ustanite, ja ću vas odvesti. -Obrišite oči.
Ne rukom. Uzmite ovo.
Ostavio sam tablete na stolu.
Uzimajte jednu na dan od sutra.
Dajte mi ruku. Evo.
Doktore, jesu li vam cipele blatne?
Ne, zašto?
Jeste li imali posjetu?
Došao je liječnik i Mokhtari je bio ovdje
Liječnikove cipele nisu blatne, a Mokhtari nije izašao iz zgrade.
Što bih ja skrivao? -Ne znam. Dođu li, neće postavljati pitanja.
Neka onda dođu. Zašto se uplićete?
Ta je djevojka problem, ne miješajte se.
O čemu vi? Kako bih išta mogao učiniti makar i htio?
Biste li htjeli? - Za Boga miloga.
Uglavnom, svima moram reći, javite odmah čim je vidite.
Zar mislite da vidim? - Ne zaboravite kapi.
Imate dobar izgovor.
Čekajte, idem i ja.
Je li netko ovdje?
Kako misliš da je izgubljen?
Za Boga miloga, učini nešto Nasrin. Ne smije progovoriti.
Ne mogu, posvuda su službenici. Ne mogu izaći.
Samo me slušaj.
Nasrin, za...
Nisam mogla razgovarati. Što se dogodilo? Jesi li otišla onamo?
Kako to misliš da nije bio ondje?
Jesi li pronašla Mahboobin broj?
Gdje ona živi?
Što ako nije s njom?
Nasrin, zašto ga ne nabaviš?
Znam. Što ako nije s njom?
Jesi li posvuda pogledala?
Kako to misliš da ga nema?
Za Boga miloga, učini nešto Nasrin. Ne smije progovoriti.
Ne mogu, posvuda su službenici. Ne mogu izaći.
Samo me slušaj.
Zdravo.
Ne bojte se, ne želim vam nauditi.
Zašto ništa ne kažete? Neću vam nauditi. Ne bojte se.
Zašto plačete?
Kamo ćete ići?
Zgrada je opkoljena. Ulovit će vas ako izađete.
Ne znam što ste učinili, no...
Javite se.
To je možda vaša prijateljica.
Nasrin, zar ne?
Nasrin, ne čujem te.
Halo?
No ne vidim te.
Zašto se ne javljate?
Javite se.
Možda ima novosti o vašem djetetu.
Govori glasnije, ne čujem te.
Upravo dižem ruku. Vidiš li me?
Vidiš li me?
Gdje kod ulaza?
Da, vidim te. Čekaj, stižem.
Mahboob, pripazi ga, vraćam se odmah.
Ne, ne govorim tebi.
Čujete li me?
Gospođice?
Zar ne želite razgovarati?
Mogu li...
Pustite me!
Ne bojte se, u redu je. To je moj susjed, nije dobro.
Ne brinite. Zašto ste takvi? Smirit će uskoro.
Slušate li me uopće?
Pustite me!
Zašto ne govorite?
Lomite mi ruku!
Čujete li me?
Pustite me!
Dajte mi da govorim!
Nisam ništa učinio pogrešno!
Dajte mi da govorim!
Pustite me!
Dođi! Požuri. Jesi li dobro?
Zašto ga odvode? - Ne znam, dođi.
G. Rahimi! -Govno jedno! - Dođite! -Pustite me!
To nije ništa, ne bojte se.
Pustite me!
Čujete li me?
Recite nešto.
Sad će se smiriti.
Gospođice?
Što se dogodilo?
Gospođice?
Nazad! Nikoga ne puštam kroz vrata. -Neću se smiriti!
Pustite me!
Dođi, što čekaš? -Što to rade?
Ne znam, dođi ovamo. G. Rahimi!
Dođi. Oprostite, gospodine. G. Rahimi, i ona će potpisati.
Evo.
Potpišite se.
Kad potpišu idemo razgovarati. - Ne mogu, Taha će se uplašiti.
Onda otiđi po njega. -Ne, ovdje je ludo, uplašit će se.
Smirit će se. -Doista ne mogu, nervozna sam.
Čekaj malo. -Ne mogu. - Leila! -Nazvat ću te večeras.
Unazad!
Ustani! Makni se, gade! Ubijaš je!
Ustani!
Što tražiš? -Moju torbicu.
Taha!
Mahboobeh! Mahboobeh!
Taha!
Mahboobeh!
Taha! Taha!
Taha!
Mahboob! Mahboob!
Mahboobeh!
Taha!
Mahboobeh!
Unutra! Unutra! -Molim vas!
Za Boga miloga! -Tiho! Moj je sin vani! -Sjedi! Tiho.
Preklinjem vas, nema mi sina! Ne zatvarajte vrata!
Vozi. -Za Boga miloga!
Tiho!
Pustite me van! -Ne mogu.
To nije moguće.
Preklinjem vas! Moj sin je ondje vani!
Zašto si ga dovela da me sad preklinješ?
Kunem se, nisam ništa učinila!
Gospodine, za Boga miloga! Zaustavite auto!
Ondje je! To je moj sin!
Tiho! Prestani vikati! -Stanite!
Vozi! -Molim vas! Moj je sin bolestan!
Pozovi nekoga. - Nemam nikoga!
Pozovi svojeg muža. -On je mrtav, kunem se! Zaustavite auto!
Ne mogu te pustiti van.
Molim vas! -Reci im kad dođemo u postaju. -Pustite je van! -Začepi!
Odvedite nas, no pustite nju. -Tvrdoglava je.
Stanemo li, morat ćemo se umiješati.
Slušajte, nije joj dobro. - Zašto ne razumijete?
Začepi! Sjedi dolje! Sjedi!
Što se dogodilo?
Čujete li me? Movahhed!
Gospođice?
Zašto tako kucate?
Kako sam kucao?
Zašto niste otvorili vrata? - Bio sam u kupaonici.
Ovo je g. Kasa'ee. Došao je razgovarati.
O čemu?
Možemo li ući?
Zašto?
Da razgovaramo.
Zar ne razgovaramo sad?
Bi li bio problem da uđemo?
Ne.
Imate li nalog?
Ne.
Živite li sami ovdje?
Da.
Jeste li oženjeni?
Ne.
Gdje vam je obitelj?
U Kurdistanu.
Jeste li u kontaktu?
Ne.
Zašto?
Nisu se slagali s mojim poslom pa su prestali razgovarati sa mnom.
Čime se bavite?
Nezaposlen sam.
No nedavno je dobio pismo.
Jeste li upravitelj zgrade ili tračer?
Nisam se došao svađati.
Zašto se ne prestanete miješati?
Glupost. Odgovorite na pitanja ovog gospodina.
Poznajete li je? -Koga?
Tu koja vam piše pisma.
Moram li odgovoriti?
Da, morate.
Ja...
Vidio sam je samo jednom.
I kažete mi da je toliko očarana da vam piše pisma?
Nisam rekao da je očarana.
Ne znam, možda se osjeća dužnom.
U redu.
Ako ste tako dobri u pomaganju drugima,
pomozite nama i recite gdje je djevojka.
Kakva djevojka?
Kažete da uopće ništa ne znate?
Ispitujete li svakoga?
Ispitujemo koga god moramo.
Dakle?
Nemam što za reći.
G. Ali.
Žena koja je pobjegla je izazvala smrt jednog službenika.
Shvaćate li?
Kako se to mene tiče?
Tiče vas se jer tko god joj pomogne završit će u zatvoru
od šest mjeseci do tri godine.
Ne znam ništa.
I nikome nisam pomogao da pobjegne.
Zašto je ovdje mokro?
Gdje?
Ovdje, pokraj fotelje.
Voda. Pio sam vodu i prolio.
Pa ste odnijeli čašu u spavaću sobu?
Što ako vam kažem gdje je?
Gdje je tko?
Kažete da ništa ne znate.
Ne znam, no da znam,
što ja imam od toga?
Ništa, ne biste išli u zatvor.
Koja vrata vode do izlaza u slučaju požara? -Ne idite unutra, molim vas.
Trebam li nalog?
Nakon sveg ovog vremena i dalje ne znate gdje se nalaze vaše stvari?
Kako onda možete čitati pismo?
Možete li me primiti za ruku?
Pomognite mu da ustane.
Stop!
To je s druge strane zgrade.
Što je to bilo?
Ne znam, gospodine. Sad ću istražiti.
Čini se da su vidjeli ženu na izlazu u slučaju požara.
Pa gdje je sad?
Silazila je, viđena je, pa se okrenula prema gore.
Valjda je otišla u neki stan.
Kako to misliš? Na kojem katu?
Bio sam s druge strane zgrade. Došao sam kad su viknuli da stane.
Pitaj gdje se točno nalazi.
Čini se da je ušla u jedan stan na šestom katu.
Neka te netko zamijeni i odmah otiđi tamo.
Da, gospodine, odmah.
Jesu li vam ta vrata uvijek otvorena?
Ponekad ih otvorim. - Zatvorite ih.
Je li vam stopalo dobro?
Da, naviknut sam. -Nije dobro biti naviknut na to.
Otiđite na šesti kat i javite mi se. -Hoću.
Čestitam. -Što?
Ništa.
Gledajte svoja posla, g. Ali.
Sljedeći put kad dođem, razgovarat ćemo o tom pismu.
Gospođice?
Gospođice, jeste li ovdje?
Otišli su, možete izaći.
Zašto se ne javljaš? Zovem te cijelo jutro.
Ne paničari, imam novosti oko Tahe.
Slušaš li me? Halo? Halo?
Halo, Leila, čuješ li me? -Halo. -Halo?
Halo?
Broj koji ste nazvali je zauzet. Molimo, nazovite poslije.
Mislio sam da ste otišli i da se ne vraćate.
Odlazila sam, no izgubila sam mobitel.
Vratila sam se po njega.
Ostavio sam ga na kauču. Mislim da je baterija prazna.
Hvala.
Ostavio sam vam nešto za jesti.
Nećete li pojesti?
Jesam.
Bilo je ukusno.
Odlazila sam.
Odlazila sam, no izgubila sam mobitel. Vratila sam se po njega.
Ostavio sam ga na kauču.
Mislim da je baterija prazna.
Ostavio sam vam nešto za jesti.
Ne želite li? -Hvala.
Mislio sam da ste otišli i da se ne vraćate.
Baterija je prazna, imate li punjač?
Nemam mobitel.
Što da sad radim?
Moj je sin ondje vani.
Ne može nitko otići po njega?
Nemam nikoga.
Imate li braću ili sestre?
Ne.
A vaša prijateljica?
Suradnica iz tvornice.
Traži ga od jučer, no ne može ga pronaći, izgubljen je.
Nazvala je jednom kad vas nije bilo.
Što je rekla? -Rekla je...
Nisam govorio da ne prekine... -Što je rekla? Je li ga pronašla?
Ne znam. Čini se. Htjela je reći da jest, no...
Je li rekla da jest? - Ne, nije, mislim...
Pukla je veza, no to je htjela reći.
Doista?
Da, mislim da jest. Barem sam tako shvatio.
Hvala Ti, Bože.
Sjednite malo. -Hvala Ti, Bože.
Je li vas tko vidio da ste ušli?
Mislim da nije. Nitko me nije vidio.
No ne mogu otići. Dolje je puno službenika.
Kako ste onda otišli ujutro?
Nisam. Vidjela sam da ih zabušavate kad sam došla k sebi.
Tako mi je žao, u problemima ste sad zbog mene, ja...
U redu je. I dalje?
Silazila sam kad su me odjednom vidjeli na stubištu.
Vratila sam se gore i sakrila iza jednog klima-uređaja.
Bila je i metalna ograda, nisu me vidjeli.
Rekli su da ste otišli u drugi stan.
Ne, skrivala sam se iza klima-uređaja. Čekala sam tamo do noći.
Nitko nije došao gore?
Ne, no cijelo su vrijeme bili dolje.
Što ste učinili? -Kunem se da nisam ništa učininla.
Samo sam bila ondje. Nisam nam isplatili plaće...
U redu, nema veze. Smirite se.
Zaboravite.
Sjednite.
Krvari mi noga. Stolac će vam biti krvav.
Nema veze, sjednite.
Da vam dadem nešto da zamotate ranu?
Ne, hvala.
Kažu da je poginuo službenik.
Kunem se da ne znam što se dogodilo. Nisam ništa učinila.
Ostavila sam sina s prijateljicom i otišla.
Nije ga bilo kad sam se vratila. Pokušavala sam ga pronaći...
Nemojte ništa govoriti.
Sjedite ovdje i ne mičite se.
Jeste li vidjeli koga na stubištu?
Hej, vi!
Jeste li vidjeli koga?
Vratite se u krevet.
Otišao je.
Rekao sam da je otišao.
Pozor! Pozor, molim vas! Ovo je policija.
U vašoj se zgradi nalazi odbjegla osumnjičenica.
Molimo, ostanite mirni.
Gđice Movahhed!
Gđice Leila Movahhed! Identificirani ste i nemate kamo pobjeći.
Nemate kako pobjeći. Zgradu je opkolila policija.
Vaše je dijete nestalo
i nije moguće pronaći ga ako se ne predate.
Moje ime.
Smirite se. -Govori moje ime. -Smirite se.
Bit će u redu, sjednite.
Moj sin. -Sjednite ondje.
Kaže da je moj sin nestao. -On laže. Laže.
Smirite se malo. -Moj sin.
Vaš je sin s vašom prijateljicom. Sjednite.
Taha.
Taha je dobro. Sjednite.
Sjednite ondje. -Taha. - Rekao sam sjednite!
Začepi i sjedni! -Moj sin.
S vašom je prijateljicom. Slušajte me. Smirite se. Na sigurnom je.
Nestao je. -Nije nestao.
S vašom je prijateljicom. Smirite se. Smirite se malo.
Slušajte me. Čujete li me?
Čujete li što kažem?
Čujete li me? -Čuješ li me, Movahhed?
Poznaješ li je? -Radi u pogonu za kutije.
Čeljust joj se stisnula. -Poslat ću je u bolnicu iz postaje.
Ima epilepsiju. Odvedimo je u bolnicu. -Ne mogu je pustiti van!
Stavite joj nešto pod glavu. Daj mi to!
Puno je bolje, budi se.
Jesi li dobro? -Nisam liječnik, no odgovoran sam za njih.
Kao da ste uhvatili lopove! -Gori ste od lopova. -Pazi se! -Začepi!
Stišajte se, jadnoj ženi nije dobro.
Pusti ga. -Ponaša se kao da smo ubili nekoga.
Nemojte da učinim nešto što ću požaliti.
Nasrin... -Tko je Nasrin? Jesi li dobro?
O čemu ti? Nije do mene.
Dajte joj vode. - Nemam. -Dajte joj.
Dajte joj vode! -Odakle da uzmem vodu?
Molim vas, stanite. - Tiho, ne počinji opet!
Moj je sin sam na ulici, stanite... - Policija će ga uzeti, ne možeš van.
Nemate li savjesti? -Začepi!
Sin mi je bolestan, uplašit će se gomile.
Nisi ondje ni trebala ići! Sama si kriva!
Duguju nam četiri i pol mjeseca plaće! -Začepi! Začepi!
Da se niste usudili!
Pažljivo. Primite me za ruku.
Želite li da vam pomognem?
Idi mi u auto po mobitel. Pozovi hitnu.
Blokirajte kraj, neka čekaju na kraju ulice.
Neka blokiraju ulicu. Na kraj ulice, unazad.
Karimi, govorim ti! - Nazad! Nazad!
1725, čujete li me? -Za njom! Ne dajte joj da pobjegne!
Cesta Sharif, zapadno. Dogodila se nesreća. Odmah pošaljite hitnu.
Pripazi na auto.
Sjedni. Tebi govorim, sjedni!
Ne bojte se.
Želite li vode?
Ne biste li trebali uzimati tablete ili nešto?
Nemam... -Što?
Nemam ih sa sobom. Bile su mi u torbici, izgubila sam je.
Imate li epilepsiju?
Da.
I moja sestra ju je imala.
Jesu li otišli?
Ne čujem ništa, no vjerojatno su još tu.
Niste li rekli da je Nasrin pronašla moje dijete?
Da.
Sama vam je rekla?
Da. Rekao sam vam.
Pukla je veza.
No htjela je to reći.
O čemu onda govore?
Rekli su da je moj sin nestao.
Ne znam.
No mislim da ga koriste kako bi vas izmamili van.
Što ako govore istinu?
Čak i da govore, kako ćete ga pronaći?
Uhitit će vas čim izađete.
No nisam ništa učinila.
Ne znam zašto me ganjaju.
Ni oni nisu sigurni da ste nešto učinili.
Pobjegli ste pa su mislili da ste važni...
Nisam pobjegla.
Samo sam otišla po svojeg sina.
Ne znam što da kažem.
Dugo će vas držati u pritvoru sve dok ne dokažete nevinost.
Što mogu učiniti?
Koliko se dugo moram skrivati? Kunem se...
Smirite se.
Tko je? -Otvorite, Nariman je. - Samo sekundu, zauzet sam.
Ostanite ovdje. Neće ići u sobu. Ne, sjednite ondje.
Kako se zovu tablete? - Kakve tablete?
Koje nemate sa sobom. -Fenitoin.
Feni... Što? - Fenitoin. To su kapsule.
Fenitoin. On će znati što to znači? -Da.
Stižem!
Zdravo. -Zdravo.
Kakav džentlmen.
Pozdravlja me.
I popio je tablete. Troši li i kapi za oči? -Da.
Pravi džentlmen.
Dođite ovamo sjesti.
Donio sam vam cigarete.
Prekrijte oko.
Koliko daleko? -Nema razlike, jednako je.
Neće se promijeniti, samo ne želimo da se pogorša. Prekrijte drugo.
Možete li mi donijeti jedne tablete?
Kakve tablete? Koliko daleko vidite? -Fantoin.
Fenitoin.
Što će vam fenitoin? Zar imate epilepsiju?
Da.
Imate epilepsiju? Otkad?
Zašto mi niste prije rekli?
Dugo je imam. No nisam je imao već neko vrijeme.
Vratila se.
Kako to mislite "neko vrijeme"? Imate li epilepsiju ili ne?
Ne, mislim, moji živci... Kad postanem nervozan, izgubim kontrolu.
I sigurni ste da je to epilepsija? - Da. Liječnik mi je to bio rekao.
Liječnik vam je rekao.
Ne znam. Zašto uopće postajete nervozni?
Sva ta drama s odbjeglom djevojkom. To je postalo problem za sve nas.
Zašto onda ne kažete gdje je i rasteretite se?
Kako bih znao gdje je?
Gdje su kapi za oči? - Na ormariću. Na što ste mislili?
Ništa.
"Na što ste mislili?"
Jeste li vidjeli kakvu su scenu jutros napravili?
Što da rade? Moraju je pronaći.
Jesu li još tu?
Tko? Službenici?
Da, dolje su kod vrata i kod izlaza u slučaju požara.
Koliko ih je?
Odakle da ja znam? Izgledam li kao popisivač?
Koristite li kapi svaka četiri sata?
Manje više.
Zašto se toliko zamarate?
Ne zamaram se, nema razloga.
"Nema razloga."
Samo se ne miješajte u to. Već vas optužuju.
Tko? Onaj koji provjerava stanove?
Nema veze.
Ili mi nemojte ništa govoriti ili se nemojte igrati sa mnom.
Slušajte, mladiću.
Bio sam na pravnoj medicini 17 godina, u redu?
Vidio sam stvari kojih se ne želim prisjetiti.
Implicitno vam govorim da čuvate leđa.
Je li zločin dobivati pisma?
Jesam li govorio o pismima?
Kad ćete mi donijeti tablete?
Je li to doista potrebno?
Kažem vam, imam napadaje posljednja dva dana.
Stavio sam ih na radnu ploču. Prvo morate obaviti EEG.
Zašto EEG? Rekao sam vam da nisam dobro.
O tome ćemo poslije.
Usput, doktore.
Imate li punjač?
Punjač za što?
Punjač za mobitel.
Imate li uopće mobitel?
Da, imam. I želim ga ponovno koristiti.
Što je?
Kako mislite? -Vaš mobitel. Kakav da punjač donesem?
Ne sjećam se sad. Provjerit ću i javit ću vam.
U redu. Provjerite.
Ako ne možete provjeriti, pitajte.
Što da pitam? Koga?
Istu osobu koja vam je rekla za tablete.
Ali.
Da?
Ništa.
Je li otkrio?
Da, mislim da jest.
Hoće li ikomu reći?
Ne znam. Mislim da neće.
Doista mi je žao.
Nisam htjela...
Nisam... U problemima ste zbog mene.
Ne, to je bila moja pogreška.
Otići ću.
Kako to mislite? Pronaći će vas.
Što mogu?
Nećete pronaći sina ako izađete.
No rekli ste da ga je Nasrin pronašla.
Jesam. No mislim...
Uhitit će vas. -Što da onda radim? Da čekam i što onda?
Što ćete ako odete?
Pričekajte još malo. Stalno mislim da nešto možemo učiniti.
Moglo bi se nešto dogoditi, ne?
Ako odete sad, odvest će vas.
Pričekajte još malo. Prespavajmo to.
Čujete li me?
Da.
Riješit ćemo to, u redu?
G. Ali?
Da?
Vi ste dobar čovjek.
Oprostite.
Stvorila sam vam toliko problema.
Ne, to nije istina.
Žao mi je.
Samo trenutak.
Oprostite. Netko je na vratima.
Na vratima? -Da.
Samo sekundu, stižem.
Tko je?
Tko je ondje?
Zašto mi ne odgovorite?
Znam da ste vani. Što želite od mene?
Što želite?
Zašto me ne ostavite na miru?
Oprostite na smetnji, dobili ste pismo.
Vaše je pismo već bilo otvoreno.
Znam.
Zar nećete ništa reći?
Oni neće priznati.
Možete li vidjeti?
Malo, mutno je.
Nema svjetla po noći pa jedva vidim.
Želite li da vam ga pročitam? Ako želite, ako ne...
Ne želim... Ako vi ne želite da čitam.
Pročitajte.
"U ime Boga..." -Sjednite.
Oprostite na pitanju,
no zašto ste prstima prolazili po pismu?
Ne znam koliko mi je još ostalo dok ne oslijepim.
Pokušavam se naviknuti na to.
Oprostite, nisam trebala pitati.
Nastavite.
"U ime Boga.
Zdravo.
Nadam se da ste dobro.
Ne znam dobivate li moja pisma ili ne.
Kunem se Bogu, toliko vam dugujem.
Ne znam što reći. Sad kad pišem ovo, suze mi teku niz lice.
Prije nekoliko sam tjedana saznala što vam se dogodilo onog dana
i kunem se da patim.
Svaki dan molim da stvari postanu bolje za vas.
Iskreno ne znam što da vam napišem.
U prošlom sam pismu rekla da mi ne ide pisanje pisama.
Samo se nadam da imate nekoga da vam ih pročita.
Ne očekujem odgovor
jer ne mogu napisati povratnu adresu na kovertu.
Ne želim da znaju gdje sam.
No nadam se da će barem moja pisma doći do vas,
da znate da uvijek mislim na vas.
I molim za vas svaki dan.
Molim Boga da vam što prije izliječi oči.
Oprostite što sam se ovako raspisala.
Neka vas čuva Bog."
To je sve.
Je li vas to uzrujalo?
Ne, boli me glava.
Imate li kakvu tabletu da vam donesem?
Otići ću sam po nju.
Recite mi ako mogu išta učiniti za vas.
Ne, hvala. Odite u krevet.
Spavat ću ovdje ako vam ne smeta.
Idite spavati u krevet, udobnije je.
Ne, to je vaš krevet.
U redu je.
Dobro mi je na kauču.
U redu onda.
Laku noć.
Oprostite, znam da vas boli glava,
no jeste li se sjetili nečega?
Kako da odete?
Kunem se, ne bih vas toliko smetala da ne brinem za Tahu.
Nije problem.
I dalje razmišljam, no...
Nisam ništa smislio.
Ne brinite, sve će biti u redu.
Tako mi je žao.
G. Ali! G. Ali!
Da? -Netko kuca na prozor. -U sobi?
Da, zove vaše ime.
Ali!
Gledaj me.
Ali!
Čuješ li me? Ali! -Da?
Pogledaj me.
Uzmi ovo. Stvari eskaliraju.
Uzmi!
Čuvaj leđa, napast će te iz zasjede ako dođu ovuda.
Tko je to bio?
Prijatelj. Vratite se u krevet.
Prijatelj? Dao vam je pištolj!
Ne brinite, ništa se neće dogoditi. -Kako to možete reći?
Prestravljena sam. Dobili ste pištolj, ne želite reći tko je...
Idite.
Možete li otići u sobu, molim?
Koliko je sati?
Možete li mi donijeti čašu vode, molim?
Nisam svoj kad popijem tablete.
Niste li htjeli vode?
S kim ste razgovarali?
Kako... Kako ste ušli?
Kao i inače, kroz vrata.
Donio sam vam doručak.
Jesu li bila otvorena? -Da.
Bila su.
Niste rekli s kim ste razgovarali. -Zašto ste ovdje?
Došli smo razgovarati. -Koliko moramo razgovarati? Zašto me ne ostavite?
Nemojte galamiti.
Kamo ste stavili pisma?
Što vas briga?
Rekao sam da ćemo sljedeći put razgovarati o pismima.
Zašto da vam odgovorim na to?
Zašto da odgovori, g. Mosleh?
Taj gad otvara pisma.
Zašto njega ne pitate što piše unutra?
Znam što je napisala. Želim joj odgovoriti.
Nema adresu.
I to znam.
No vi ćete nam reći koja je njezina adresa.
Ne znam.
Dobro, pravimo se da ne znate.
Recite nam tko je ona. Kakva je vaša povezanost?
Već ste me...
Već ste me pitali i rekao sam da sam je samo jednom vidio.
Ni ne znam kako me pronašla.
Ja sam htio da vas pronađe.
No pametna je i nije ostavila nikakav trag.
Što želite od mene?
Nije li dovoljno što ste izgubili oči?
Je li vrijedilo uništiti si život zbog nekoga koga jedva poznajete?
Dakle? -Možete li otići?
Molim vas. -Nećete li doručkovati?
Začepi!
Tako bezobrazno.
Upozorenje! Ovdje govori policija.
Unatoč upozorenju policije,
odbjegla osumnjičenica se nije predala.
Ovo je posljednje upozorenje za vas i one koji vas skrivaju.
Dolaze gore.
Zar ne želite reći s kime ste razgovarali? -Izađite, molim vas.
A nećete nam ni dati njezinu adresu? -Ne znam!
Kunem se Bogom da je ne znam!
Gubite svoju priliku, g. Ali.
Kad stignu ovamo, znaju kako treba razgovarati s vama.
Gospođice?
Leila? -Da?
Gdje ste bili? -Vidjela sam ih i otišla u drugu sobu.
Nisu ušli onamo? -Ne.
Da? -Dolaze pretražiti stan. Otvorite vrata i odmaknite se.
Ne mogu sad! Za minutu! -Požurite. Neće vas čekati kad stignu ovamo.
Otići ću. -Ne.
Ako sad dođu, i vama će nauditi. - Ne, ne, idite do prozora.
Zašto? -Idite samo.
Hajde! Požurite!
Pogledajte dolje. Što vidite? Ne dopustite da vas vide.
Govorite.
Nekoliko je policijskih automobila. -Koliko? -Pet ili šest.
A službenika? - Mnogo. -Brojite ih!
Previše ih je. 20, 30...
Gomila ljudi također promatra.
Ne mogu ih izbrojiti.
Neki od njih razgovaraju s policajcem.
Jedan od njih je na voki-tokiju.
Specijalci trče prema zgradi.
Ondje ima i djece.
Uplašena su.
Ondje je i jedan od onih crnih auta, onih velikih.
Jedan se auto upravo parkirao pokraj njega.
Stavio je sirenu na krov.
Vozač je izašao.
Ne vidim mu lice.
Pali cigaretu. Okrenuo se!
Pustite me!
Za remećenje reda i mira slijedi kaznena prijava!
Ali! Ali!
Ali, pogledaj me! Ali, čuješ li me?
Ali! Pogledaj me.
Ne stojte ovdje, na položaje.
Uzmi ovo. Stvari eskaliraju.
Uzmi!
Čuvaj leđa, napast će te iz zasjede ako dođu ovuda. Vozi.
Nemam koristi od toga.
G. Ali!
G. Ali! -Da?
Jeste li dobro? -Da.
Jeste li čuli što sam rekla? -Da.
Opet su kucali na vrata. -Kad?
Prije jednu minutu.
Agenti? -Ne znam, nisam provjerila.
Idite pogledati.
Vrata su otvorena.
Nekoliko ljudi razgovara.
Ne čujem ih.
Nekoliko ih dolazi ovamo.
Neki stoje na kraju hodnika.
Nema ih tako puno.
Čini se da je službenik s njima.
Što... Što to radite?
Slušajte me.
Trenutno su i uz izlaz u slučaju požara.
Dogodi li se nešto s ove strane zgrade,
svi će otići i doći na ovu stranu.
Kad počnem pucati, otiđite.
Samo otiđite, čujete li me?
Nemojte stati, samo idite!
Što dalje možete. - Kako to mislite?
Slušajte me. Pucat ću, brojite do deset
i odande, s one strane, siđite niz stube.
Nitko neće ondje stajati. Svi će doći ovamo.
Znate li što to govorite? Zašto bih... Ne, čekajte, slušajte me!
Što ste to učinili?
Idite! -Ne, ne.
Idite! -Ne mogu!
Ne mogu... -Idite!
Idite!
Zašto?
Idi za bacačem, brzo! Što se dogodilo?
Ništa. -Uđi, hajde.
Nisam li vam rekao da blokirate?
Maknite ruke s mene!
Kunem se da nisam ništa učinio!
Gospodine, molim vas! - Unutra! Unutra!
Za Boga miloga! Moj je sin ondje vani! -Tiho! Tiho!
Sjedni. -Molim vas, gospodine.
Preklinjem vas, gospodine. Moj je sin nestao. Ne zatvarajte vrata!
Vozi. -Za Boga miloga!
Tiho! Tiho. -Pustite me van!
Ne mogu. -Za Boga miloga. -To nije moguće.
Molim vas, moj sin je vani!
Zašto si ga dovela? - Kunem se, ništa nisam učinila!
Gospodine, za Boga miloga! Zaustavite auto!
Eno ga! To je moj sin!
Tiho! Prestani vikati! Tiho!
Stanite, za Boga miloga! -Nastavi voziti.
Pozovi nekoga. - Nemam nikoga!
Pozovi muža da dođe. -On je mrtav, kunem se! Zaustavite auto!
Ne mogu te pustiti van. Reci im kad dođemo u postaju.
Pustite je van! -Začepi!
Ne budi tako tvrdoglav, pusti je. - Stanemo li, morat ćemo se umiješati!
Slušajte me, nije joj dobro. - Zašto ne razumijete?
Začepi više! Sjedni! Sjedni!
Što se dogodilo?
Slušajte, slušajte. Ne možemo ovo sami.
Puno je bolje. Budi se. -Jesi li dobro?
Nisam liječnik, no odgovoran sam. - Odgovoran? -Gori ste od lopova.
Pazite što kažete! -Začepi.
Pusti je da izađe, bit će problema. - Sad se i tebi moram opravdavati?
Kao da smo nekoga ubili. -Nemojte da učinim nešto što ću požaliti.
Tko je Nasrin? Jesi li dobro?
Budna je, pusti je. -O čemu ti? To nije do mene. -Dajte joj vode.
Nema vode. -Dajte joj vode. -Nema vode.
Dajte joj! -Odakle da uzmem vodu?
Molim vas, stanite... - Budi tiho. Ne počinji opet!
Moj je sin na ulici... -Policija će ga pokupiti, ne možeš van.
Zar nemate savjesti? -Začepi!
Sin mi je bolestan, uplašit će se gomile.
Nisi ondje ni trebala ići! Sama si kriva!
Duguju nam četiri i pol mjeseca plaće! -Začepi! Začepi!
Stat ću. Moraš riješiti situaciju. -Da se nisi usudio!
Pusti!
Ali...
Leila?
Leila? -Da?
Zašto ste se vratili? - Nisam ni otišla.
Zašto niste otišli? Stići će svaki čas!
Razgovarat ću s njima. - I reći im što? -Što se dogodilo.
Da vas žele slušati, slušali bi vas u kombiju! -Ne mogu...
Stižu gore! -Ne mogu!
Slušajte me. Slušajte... - Razgovarat ću s njima.
Neće uspjeti! -Hoće! Reći ću im što se dogodilo...
Ne prilazite! Ne!
Zašto me ne želite slušati? -Ne mogu otići.
Možete! -Ne mogu. - Slušajte me! Smirite se!
Vaš vas sin sad čeka!
Dođu li, nećete ga više vidjeti! - Nisam trebala ići... -Slušajte me!
Idite! -Ne mogu!
Već sam jednom bila otišla i sad ste ovdje već sedam mjeseci.
Ja sam bila kriva.
Ja sam bila kriva što su vas uhitili.
Da nisam bila otišla tog dana...
Kunem se da nisam htjela otići.
Moj je sin bio sam na ulici.
Ja sam bila kriva.
Niste vi bili krivi.
Jesam. Ja sam bila kriva.
Vaše oči. -"Vaše oči."
Nisam htjela. -"Nisam htjela."
Gurnuo me u kombi. -"Gurnuo me u kombi.
Da me barem pustio van.
Nisam pobjegla.
Samo sam išla pronaći sina.
Nisam htjela da se ozlijedite. Nitko ne razumije što govorim."
Začepite! Začepite!
Začepite!
Što se dogodilo?
Vaše stopalo?
Sve će biti u redu. Malo se pomaknite.
Podignite stopalo malo. Možete li ga podignuti?
Ustanite! -Ne mogu. - Ustanite! -Ne mogu...
Idite! -Molim vas!
Idite! -Bože!
Idite!
Tako mi je žao... Žao mi je...
Službenik je ranjen. Pošaljite hitnu.
Imamo strijelca, no žena je pobjegla.
Sirvani! Ali, Sirvani, dobili ste pismo!
"U ime Boga.
Zdravo, g. Ali.
Nadam se da ste dobro.
Ne znam gdje da počnem,
no pokušat ću pisati što mi padne na pamet.
Polako učim pisati pisma.
Molim se za vas čim se probudim svakog jutra.
Ne znam gdje bih sad bila da je netko drugi vozio tog dana.
G. Ali. Kunem se da postoji netko tko može paziti Tahu,
bila bih se predala tako da bi vas pustili na slobodu.
No ne znam što da radim s Tahom.
Rekla sam mu sinoć za vas.
Vjerujte mi, samo me gledao i slušao.
Rekla sam mu da nije bilo vas tog dana,
možda ga nikad ne bih bila pronašla.
Ne znam je li me razumio, no uvijek se nasmiješi na vaše ime.
Oboje smo sinoć molili za vas, da vam oči što prije ozdrave.
To je jedino što mogu učiniti za vas.
Mislim da se moje pismo opet odugovlači.
Oprostite mi što sam se raspisala.
Pokušat ću vam uskoro ponovno pisati.
Molim za vaše zdravlje i za vašu slobodu.
Zbogom.
Leila Movahhed."
MEDIATRANSLATIONS