Jeg vet ikke.
Jeg gleder meg bare til juleferien min.
Dette året har gått fort.
Jeg ville aldri i min villeste fantasi ha gjettet
at dette ville ha skjedd, spesielt på ett år.
Men det har det gjort, og jeg er veldig heldig.
Og jeg har bare prøvd å bruke det til min fordel, antar jeg.
Du sa du gjerne skulle tatt
hippieløypa etter uteksamineringen. Hva mente du med det, Kylie?
Etter det siste året på videregående, som er et slitsomt år,
ville de fleste av oss tenåringer ta kyststien,
og bare reise opp og drive dank i et år.
Men jeg hoppet visst over det.
En dag skal jeg dra opp og se Australias kyst.
Bra for deg, Kylie.
Du har hatt et flott 1987, og lykke til videre.
Takk skal du ha.
Og i morgen kommer det siste av våre intervjuer med stjernene i 87,
og det er med skuespilleren Mel Gibson.
Og etter pausen, en full oppdatering av været i julesesongen.
Og kutt.
Jeg glemte disse.
Nei, Jean, vi kan ta resten av disse i morgen.
Guttene spurte om dere kan dele ut prisene på julefesten i morgen.
-Flott. -Begge to?
Jeg skal spørre om utdelingen kan være tidlig på kvelden.
Takk, Jean.
Nå går vi. Vi kan ta disse i morgen.
-Natta! -Natta.
-God natt! -God natt.
Jeg synes du skal bli her. Jeg sover på gjesterommet.
Folk vil legge merke til det om du stadig bor på hotell.
Dale, jeg vil bare klare meg til slutten av året,
og takk og lov for at det bare to uker til.
Og hva skjer så?
Så har vi tenketid i sommer.
Jeg tror det kan være en god idé hvis jeg drar utenlands.
Vi kan si at jeg har fått en internasjonal jobb,
og om noen måneder kan vi komme med en uttalelse
og si at avstanden ble for stor.
Det er en hel reklamekampanje i hele neste år med oss i sentrum.
Er du mer bekymret for promoene eller for oss?
Hvorfor gjør du dette?
Dale, du og jeg som mann og kone, bak et hvitt stakittgjerde?
Det kommer aldri til å fungere.
FREDAG 18. DESEMBER 1987
HVORDAN TILBEREDE EN KYLLING
Alt dette ser veldig komplisert ut.
Jeg finner frem alt utstyret kvelden før.
Skjærebrett, stekebrett, sausenebb.
Tror ikke Rob har et sausenebb.
Jeg har ikke et sausenebb. Må det være i et nebb?
News at Six, det er Jean som snakker.
Jeg kan sette deg over til en av produsentene våre.
Hvem kan jeg si ringer?
Kay Walters er på telefonen.
Hallo, News at Six, Noelene her.
Du, Helen?
Noelene har noe til deg. Det kan være veldig stort.
En som sa hun er Geoff Walters' datter ringte,
og hun ønsker å snakke med deg.
Om hva da?
Hun sa det kan være noe for News at Six,
men hun vil fortelle det selv.
Og Walters avlyste nettopp sin julefest,
så noe er på gang.
Det kan være noe interessant for oss.
Greit. Jeg skal finne ut hva det er.
-Ja? -Ms. Walters...
...det er Noelene fra News at Six. Vi snakket sammen på telefonen.
Hvis du fortsatt vil prate, er jeg her med Helen Norville.
-Hei. -Hei. Noelene.
-Kay. -Jeg er Helen.
Hyggelig å møte deg, Kay.
-Vil dere komme inn? -Ja.
Så du ville snakke med oss, om en historie?
Ja.
Dere vet sikkert at jeg har vært en del i pressen i løpet av livet,
men det har alltid vært denne perfekte versjonen av meg selv.
Og jeg vil fortelle min side av historien.
Kan jeg spørre om hva historien er?
Jeg var heroinbruker. Det var et direkte resultat av
presset ved å være i en så offentlig familie.
Og bare så det er klart, så vil jeg bli kompensasjon for historien.
Hei, du har ringt Helen Norville, News at Six.
Vennligst legg igjen en beskjed etter tonen.
Hei, det er meg. Beklager at jeg ringer, men noe har dukket opp,
og siden det er juleferie i morgen, tenkte jeg det er bra å følge opp.
Så ring meg tilbake, eller enda bedre, kom innom.
Kjendisvinkelen er litt uviktig, men det beste med det er å høre
fra en ikke-typisk misbruker.
Ja, ok, men ti tusen?
Jeg tror Lindsay vil betale for historien.
-Ja, jeg også. -Er det greit for deg?
-Ja. Vi har betalt mer. -Men hun er jo avhengig.
-Hva med tilbakefall? -Jeg tror på at hun er nykter.
Jeg tror hun bare prøver å komme seg på beina igjen.
Folk kommer til å tro at vi prøver oss mot Geoff.
Vi sensasjonaliserer det ikke,
men fokuserer på den faktiske krisen.
Helen.
Kay?
Kay, vær så snill! Jeg vet at du er der.
20 sekunder.
10 sekunder.
-Jeg må snakke med deg. -Og om seks, fem, fire...
Bob Hawkes regjering er rystet etter at to ministre har gått av.
Delstatene strammer inn våpenlovgivningen.
Og Frank Sinatra vender tilbake til Australia
for første gang på 14 år for å opptre med popdivaen...
Geoff Walters er i telefonen.
Jeg er Helen Norville. Velkommen...
Er det et glass klart?
-På skrivebordet ditt. -Takk.
...etter at turistminister John Brown ble tvunget av
etter kontroversene rundt Expo '88.
Carl Madden har mer.
Den føderale ministeren for turisme...
Geoff, hva skylder jeg gleden?
Jeg visste at du kunne synke lavt,
men dette er et nytt lavmål, Lindsay, selv for deg.
Du må være litt mer spesifikk.
Evelyn traff Helen Norville i min datters leilighet i morges.
Noelene var sammen med henne.
Ikke prøv å fortelle meg at de utvekslet oppskrifter.
Helen var der fordi Kay ringte for å snakke med Helen.
Vi gravde ikke. Vi var der på Kays invitasjon.
Rapporterer vi om våre egne familier nå?
Det er en grense vi aldri har krysset. Din egne pokkers guddatter.
Geoff, ikke begynn med det der.
Du er gudfaren hennes.
Du var døddrukken i dåpen
og du glemte hver eneste bursdag siden.
For det første, er Kay en voksen kvinne.
For det andre, selv om vi ikke tar historien,
vil ingenting stoppe din lille Kay
fra å sende innsamlingshatten til andre utsalgssteder.
Betaler du henne?
Din patetiske, reptilaktige snegle av en mann.
Jeg mener ikke å være pedantisk,
men du kan ikke være et reptil og en snegle.
Hun har et narkotikaproblem, Lindsay!
Hva tror du hun skal gjøre med pengene?
Jeg vet ikke, kanskje kjøpe noen forsinkede bursdagsgaver.
Greia for deg er, Geoff, at betalingen var Kays krav.
Hold deg unna datteren min!
Gå til kamerarommet.
Vi har et forsprang. Vi er på tredje runde.
Etter fjoråret å dømme, trenger du en større luftkjøler.
Nei, dette er spybøtten. En av spybøttene.
Hvorfor ringer Charlie Tate ringer deg personlig?
Unnskyld meg?
Jeg var på kontoret ditt, og han la igjen en beskjed på svareren din.
En veldig flørtende talemelding.
Han har gitt meg noen karriereråd.
-Karriereråd? -Ja.
Hvorfor har du ikke nevnt det før?
Vel... Jeg gjør det nå.
Så du avslutter forholdet ditt med meg, og rett etterpå
legger Charlie Tate igjen beskjeder.
Det har absolutt ingenting med oss å gjøre, Dale.
Men du har noe på gang med Charlie Tate?
-Ufordragelige, jævla Charlie Tate! -Hva så?
Jeg skal dele ut prisene. Jeg sier at du har migrene.
Sørg for at alle er snille i kveld,
og sørg for at han som tar seg av helgeværet...
-...lar være å drikke. -Jeg kan ikke kontrollere ham.
Her er han!
Skål for deg, unge mann.
Dale, vi skal gå videre med Kay Walters-historien.
Det blir vårt siste store innslag i år, og sendes på mandag.
Ok?
-Hvor er... Hvor er Helen? -Migrene.
Selvsagt har hun migrene. Dale, hør på meg.
Jeg vil at du skal intervjue Kay.
Dennis, jeg vil at Dale skal intervjue Kay.
Kay var bestemt på at Helen skulle det.
De kan gjøre det sammen, men Helen får det ikke alene,
fordi hun kommer til å gjøre hele den pokkers greia...
Kay? Det er faren din.
Hvis du er der inne, åpne døren, er du snill.
Kay, moren din og jeg vil at du skal komme hjem.
Kay?
Jeg har ikke alltid vært der, men du er datteren min, Kay.
Du trenger ikke å vende deg mot oss. Vi ønsker å støtte deg.
Åpne denne døren!
Kay!
Som din far og utleier,
krever jeg at du åpner denne døren øyeblikkelig!
Greit, hvis du er fast bestemt på å forråde
og ydmyke din egen familie,
har jeg ikke noe annet valg enn å få deg kastet ut.
Som hjelp til kunngjøringen av prisene for 1987,
er vår egne Dale Jennings!
Greit, den første...
Prisen for det mest uskarpe bildet, den går til...
Valgdagen 1987.
Han ventet fire timer på Hawkes stemme,
og ødela fokuset så bildet ble ubrukelig.
Vinneren er Damo!
-Alle har gjort det. -Jeg har ikke gjort det!
Nå skal vi dele ut prisen for mest idiotiske skade.
Og prisen går til...
Dale!
Fungerer ikke uten en autocue, denne fyren.
Bare en spøk, bare en spøk.
Så mest idiotisk skade.
Da han skyndte seg for å dekke fredsvaken, skadet han seg
så hardt på en barrikade at han verken kunne gå eller snakke,
og måtte behandles i en time av en lege.
Så vinneren er Brian!
Takk. Slapp av, den gamle girspaken kan fortsatt kjøre!
Det kan den. Det kan den virkelig.
Skål for News at Six! News at Six!
-News at Six! -Ja, ja!
News at Six! News at Six!
-News at Six! -Drikk, drikk, drikk!
Dale. Hvordan går det med deg?
Dale!
Jøss, se på oss, Russell Street-gjengen.
Vi er sammen igjen! Jeg savner dette. Jeg har savnet dere.
-Og jeg har savnet deg også. -Forsiktig!
Jeg går og drikker.
-Ok. -Ok. Jeg kommer straks.
Jeg er lei for det.
Gratulerer.
Uansett hvor jeg går i byen, ser jeg plakater av deg og Helen.
Når noen finner ut at jeg har jobbet her,
er det alt de spør meg om. Radarparet.
Jeg er glad på dine vegne. Du fikk det du ville ha.
Så du jobber med dokumentarfilm?
Ja. Lønnen er elendig, men det er ikke en kontorjobb.
-Jeg liker det. -Flott.
Vi snakkes.
Hvem var det?
Hva gjør du her?
Showet er over, og dette er som kjent den verste festen
med det beste dopet, så jeg... Det var vel ikke kameramannen?
-Han du fortalte meg om? -Nei, han er bare en fyr.
Han er åpenbart interessert i deg.
Vi snakket i to sekunder.
Ja, kroppsspråket er veldig tydelig.
-Hva er situasjonen hans? Personlig? -Det vet jeg ikke.
-Vil du at jeg skal spørre? -Nei.
Er du sikker? Jeg tror jeg skal spørre.
-Ja? -Ok, greit det.
Hallo.
Ikke legg igjen slike beskjeder på jobb.
-Hvilke beskjeder? -Hva som helst.
Hva er jobben du ringte om?
Det er egentlig ingenting.
Jeg hadde nettopp en liten samtale
med den største TV-direktøren i dag,
og Vincent Callahan er ivrig etter å ta en liten prat.
Hvor ivrig?
40 prosent mer enn News at Six, pluss frynsegoder,
så det er bil, bensin, utenlandsreiser. Alt sammen.
-Og Vincent Callahan? -Det stemmer.
Ja vel.
Hei? Dale?
-Hei, Cheryl. -Er Helen her?
Hun er syk.
Du, er alt i orden mellom oss nå?
Hun har ikke vært så pratsom,
og jeg tror hun fortsatt er sint på meg.
-Det går fint. -Bra.
Jeg ville vært så knust
hvis du valgte en annen til å sminke henne til bryllupet.
Å, jeg forhastet meg.
God jul.
-Jeg liker kostymet ditt. -Takk.
Har du laget det selv?
Nei.
Snakker om sola!
Jeg sa nettopp til Tim
at jeg har drukket så mye varmt øl som jeg orker.
-Jeg skal dra, om du vil bli med. -Nei, jeg tror ikke det.
-Jeg ville ikke undervurdert ham. -Det er ikke hans type sted.
-Hvor da? -Club 397.
Det er diskret og avslappet.
Jeg skal bare møte noen venner. En siste fest før jul.
Jeg bestiller en taxi. Dere kan snakke om det. Jeg kommer tilbake.
Bare så du vet det, Club 397 er ikke avslappet. Det er...
-Har du vært der? -Det har jeg.
Hver lørdag, etter jobb, til stengetid.
Det er ikke ditt type sted.
Jeg har ikke noe sted.
Jeg skulle ikke ha drukket punsjen.
Gode nyheter. Taxien er på vei. Og jeg har funnet alkohol.
Vær så god. Skål. For god helse.
Ok, la oss gjøre dette.
Nei, jeg blir her... For jeg skal snakke med Ross.
Bare dra, dere.
Ross bryr seg ikke. Kom igjen. Jeg spanderer.
Noen har humøret med seg.
-Kom igjen. -Jeg...
Tim, du lever bare én gang. Du vet hvor viktig dette er.
-Kom igjen. -Ok.
Vi bør gå til baren foran, den er mer privat.
Nei da. Jeg har vært her mange ganger.
Det er diskret, jeg lover. Heng i baren.
-Jeg skal bare treffe noen venner. -Vodka.
Det går bra, takk.
-En til. -Ok.
-Hva er det som skjer? -For å være singel.
Nylig?
Du tenkte sikkert at det var uunngåelig.
-Ikke? -Dale, kom igjen.
-Noen shots, mine herrer. -Shots.
-Til deg. -Det går bra.
Til meg.
Dale og jeg skal gå og ta en prat utenfor.
Jeg tror han trenger litt luft.
-Går det bra? -Jeg vil danse.
-Ja? -Ja, jeg vil danse.
-Kom igjen, dans. Kom igjen! -Kos dere.
-Hei. Unnskyld at jeg forstyrrer. -Hva er i veien?
Han er ikke ok. Kan du passe på ham?
Det går bra. Han er bare full.
Bare pass på ham.
Ett øyeblikk.
Dale. Du, Dale? Skal vi ta oss litt frisk luft?
Jeg har noen folk jeg vil at du skal møte i baren. Kom igjen, da.
LØRDAG 19. DESEMBER 1987
-Er den grei? -Ja! Se på de potetene!
Kan du dekke ferdig på bordet? De er her snart.
Hva er det, testamentet ditt?
Kyllingen, fyllet og østersene i bacon,
det var så mange tider.
-Jeg måtte ha alt i ett dokument. -Et oversiktsskjema for lunsj.
-Ikke si det til broren din. -Hvorfor? Det viser at du bryr deg.
-De kommer til å elske deg. -Ok.
-Går det bra? -Ja.
-Er du klar? -Ja, ser jeg bra ut?
-Ja. -Ok.
-Er du klar? -Ja.
-Hei! -God dag, Rob. God jul.
God jul. Har du med en trifle?
Hei. Du må være Noelene. Kerrie. Hyggelig å treffe deg.
-Dette er mannen min, Glen. -Hei, Glen.
-Står til? -Bra.
-Hvordan går det? -Ja, bra.
Jøss, det lukter som en restaurant her.
Noelene har overgått seg selv.
Hun har pugget på oppskriften.
Det er første gang jeg lager en stek.
Det trengte du ikke.
Vi ville gjerne spist maten din.
Jeg ville spist kinesisk hver eneste dag
om Kez ikke maste om kolesterolet.
Det er vel ikke natriumglutamat i farsen, eller...?
Å, nei. Det er sitronskall, løk og timian...
Noelene er koreansk.
Konnichiwa.
Skal du til OL neste år?
Sport. Det tok bare et minutt!
Jeg vet ikke om de sender meg, men vi skal dekke det.
Nok om jobb. Hvem vil ha en drink?
-Jeg! -Du skal få en.
Ja, Kerrie, vil du ha en shandy eller noe?
-Ja. Det er jul. -Bare noen få.
Takk for at jeg får prøve først.
Helvetes linjer på TV-en.
-Jeg skal bare... -Vent, ikke...
Judy har strikket tre sett med matchende kofter og lester.
-Moren deres høres hyggelig ut. -Hun mener det godt.
Hun har latt guttene slippe unna med mye opp gjennom årene.
Jeg har måttet jobbe hardt for å holde styr på Glen.
Det er derfor jeg er så glad for at Rob brakte noen som deg hjem.
-Jaså? -Ja!
Du virker bare så fornuftig og smart.
Og kan jeg bare si at engelsken din er fantastisk.
Jentene han pleide å date var bimboer.
Det går bra, jeg tar den! Beklager.
-Nei, det går bra. Jeg kan ta over. -Takk.
-Hallo, det er Noelene. -Noelene, det er Jean.
Kay Walters har ringt hele morgenen,
hun krever å snakke med Helen.
Hun ber om å få snakke med deg nå, så kan jeg gi deg nummeret hennes?
-Jepp. Ok, kjør på. -7248637.
Jepp, har det. Takk, ha det.
Beklager, jeg må bare ta en rask telefon.
-Hallo? -Hei, Kay, det er Noelene.
Hvor er Helen?
Helen er ikke tilgjengelig nå, men kan jeg hjelpe deg?
Intervjuet må være i dag.
Og du må sende en bil for å hente meg.
Og jeg må få betalt kontant i dag.
Jeg er så lei for det, men det kan ikke skje akkurat nå.
-Du er vel skrubbsulten? -Ja.
-Ok, greit. -Vi har satt deg opp på mandag.
I dag, ellers drar jeg til en annen kanal.
Det må jeg kanskje...
La meg ta noen telefoner, så ringer jeg deg straks tilbake.
Hvem var det?
Jeg må bare gi en beskjed til Helen.
-Ja. -Det tar ikke lang tid.
-Er du ferdig med ølen? -Ja.
-La oss åpne vinen. -Hva har vi her? Rødvin?
-Takk. -Vær så god.
Helen Norville og Dale Jennings.
Vi kan ikke ta telefonen nå,
men legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Hei, Helen, det er Noelene.
Beklager for at jeg forstyrrer helgen, men Kay Walters har ringt,
fast bestemt på at vi gjør intervjuet i dag.
Kan du ringe meg tilbake? Jeg er hos Rob.
-Ja? -Kay vil gjøre det i dag.
-Hva? -Jeg når ikke Helen eller Dale.
Kan vi ikke bare få en annen reporter til intervjuet?
Nei, Lindsay ville ha Helen og Dale.
-For ti tusen vil han ha et show. -Kay ga inntrykk om
at hvis vi ikke gjør det nå, mister vi henne.
Det er pisspreik, Noelene!
Hun kommer ikke til å finne en annen kanal i dag.
-Bare begynn, dere. -Ok, ja.
Det er lørdag, en uke før jul. Alle er på vei på juleferie,
noe jeg skal gjøre etter denne samtalen.
Jeg er lei for det. Siste oppringning, jeg sverger.
Det må være viktig.
-Hallo? -Hei, Kay, det er Noelene igjen.
Jeg har forsøkt å få tak i Helen, men jeg får ikke kontakt med henne.
Så jeg beklager, men vi kan bare gjøre det på mandag.
Jeg kan ikke vente så lenge. To andre kanaler er interesserte.
Legger du på, har News at Six offisielt mistet historien.
Det er greit, jeg forstår.
Hvis du ombestemmer deg, står tilbudet fortsatt ved lag.
Alt er ordnet. Jeg er så lei for det.
-Hvordan smaker det? -Så godt.
Jeg vil ha en til porsjoner.
Det har kjølt seg litt ned. Men nei, det er virkelig nydelig.
-Unnskyld. -Det er greit.
Rob sa at du var en ekte karrierejente.
Det er vanligvis ikke slik på fridager.
Du bruker fridagene dine til å se på alt du har tatt opp,
lese nyhetene du har gått glipp av.
Arbeidet ditt høres spennende ut. Jeg sluttet nettopp i min jobb.
Jeg var sekretær på en barneskole. Jeg bare skrev og arkiverte.
Hun skyldte på meg.
Jeg telte ned dagene til jeg kunne bli mamma på heltid.
De tilbød meg fødselspermisjon,
men jeg fortalte en hvit løgn og sa at Glen ville ha meg hjemme.
Og det er sant.
Ja, men jeg ba deg ikke om å slutte.
-Jeg tar den. -Det går bra.
Jeg kobler den ut. Det lover jeg.
-Hei, det er Noelene. -Hei, Noelene, det er Dale.
Jeg fikk beskjeden din. Beklager, vi var ute.
Har du gjort avtaler?
Nei, jeg sa til Kay at Helen var opptatt.
Det blir oss begge. Hvor lenge siden var det?
Et par minutter.
Ring henne tilbake med en gang og si at intervjuet vil bli gjort.
Og så kan du ringe kontoret, få tak i et mannskap og avtale et sted.
-Ok. -Jeg ringer Helen.
-Veldig travelt. -Veldig travelt. I julen?
-Hei, folkens. -Hei.
-Er du klar? -Unnskyld?
Kan vi gå gjennom spørsmålene før vi går inn?
-Jeg var ikke... -Hei, Dale, går det bra?
Ja.
Dale, du stinker alkohol.
Du kan ikke intervjue en rusmisbruker.
Lindsay ville ha oss begge...
Dale, jeg skal gjøre dette på egen hånd i dag. Kom deg hjem.
Jeg sjekket nettopp inn Kay. Hun venter.
Brian, Ross. La oss gjøre oss klare.
Ja vel. Hva tror du? Fem minutter? Ti?
Vi er nesten klare. Du og Dale kan sitte der.
Det er bare meg i dag. Hyggelig, Kay.
-Tusen takk for dette. -Nei, takk.
Kay, jeg vet at du er kjent med media,
men spørsmålene mine blir ganske åpenhjertige.
Jeg skal spørre deg om narkotikabruk og om behandlingen din.
Jeg skal snakke om din familiehistorie og familiedynamikk.
-Ok. -Flott.
Vent, jeg tok med noen gamle bilder, som du ba om.
Og alle disse kan publiseres?
Ja.
Ja, de er greie.
Er jeg den eneste dere snakker med?
Historien vil inneholde en rekke ulike perspektiver om heroin-krisen.
Kan jeg få betalt før vi begynner?
Vi betaler deg på mandag, når vi sjekker deg ut.
Jeg sa jeg trengte pengene før intervjuet.
Vi kan skrive ut en sjekk,
men bankene er ikke åpne før mandag.
Jeg kan skaffe kontanter til deg,
bare så du klarer deg til mandag, hvis det er greit?
Ja, takk skal du ha.
Jeg skaffer henne hundre dollar.
-For hva er alternativet? -Ok.
-Hun kommer snart. -Det går bra. Bare...
Hvor mye brukte du?
Hundrevis av dollar om dagen.
Hva gjør det så avhengighetsskapende?
Det er som om problemene dine ikke eksisterer.
Og heroin var ikke en slags flukt for meg.
Det var en redningsflåte.
-Føler du det fortsatt slik? -Nei.
Jeg vil forbli nykter, med eller uten mine foreldres støtte.
Noen mennesker kan finne det vanskelig å forstå
hvorfor noen med dine fordeler
ville trenge en slik redningsflåte.
Avhengighet kommer ikke bare fra ingen steder.
Det er et symptom på andre problemer, vanligvis fra barndommen.
Og det er sant, jeg vokste opp i et stort hus,
red på hester, reiste utenlands som barn.
Men det ble innprentet i meg
at det var kun fordi faren min var berømt og respektert.
Og hvis jeg gjorde noe for å sette det i fare,
selv den minste ting...
...var jeg en skuffelse og en skam for dem.
Jeg ville ikke være mislykket.
Jeg tror aldri jeg har vært
det foreldrene mine hadde forestilt seg for livet sitt.
Så jeg prøvde å være en annen versjon av meg selv.
Hvordan de skulle ønske at jeg hadde blitt.
Den perfekte datteren.
Glatt, perfekt og uten skarpe kanter.
Verdt å være stolt av, antar jeg.
Elsker du foreldrene dine?
Ja.
Tror du foreldrene dine elsker deg, Kay?
Det tror jeg de gjør.
Men det finnes to typer av familier i denne verden.
Familiene der foreldrene velger barna,
og familiene der de velger hverandre fremfor barna.
Rehabilitering er...
...full av sistnevnte.
Som sportselskere ser frem mot OL i 1988,
et av de mest etterlengtede arrangementene er herrebasketball,
takket være det sovjetiske lagets overraskende styrke.
-Har du historien? -Ja.
...et av de beste lagene noensinne satt sammen til OL,
og at de tar treningen på alvor
i opptakten til Seoul.
De forsvarende gullmedaljevinnerne er USA,
som vant i Los Angeles...
-Trakk de tilbake invitasjonen? -Det gikk bra.
De sa bare at jeg ikke bør rote det til.
Du, Noels?
Hvor lenge kan du tenke deg å jobbe på denne måten?
Jeg vet ikke.
Jeg elsker at du er en karrierejente.
Det vet du, men... Jeg vil gjerne gifte meg
en dag og få barn.
Så...
-...hvis du ikke vil gjøre det... -Jo, det vil jeg.
Det er bare...
Jeg vil ikke slutte å jobbe.
-Er det greit? -Ja. Det kan vi finne ut av.
Men så blir du mamma og så endrer det kanskje seg,
men uansett vil jeg tjene mye. Så du har alternativer.
Jeg elsker deg, Noels.
Jeg elsker deg også.
Familiene der foreldrene velger barna,
og familiene der de velger hverandre fremfor barna.
Rehabilitering er...
Er full av sistnevnte.
Tidligere avfeid som et problem for byer, renner og smug...
Nå har heroin-krisen funnet sin vei
til noen av Australias rikeste og mektigste familier.
Bob Hawke. Herregud.
Som enhver far elsker jeg datteren min.
Jeg stoler på henne, og hun ble frikjent av rettsvesenet.
Og med avhengighetsforordningen
som trer i kraft i ACT, vil tiden snart vise
om henvisning til behandling eller fengsling
vil vise seg å være mest vellykket i rehabilitering.
Jeg er Helen Norville, og dette var News at Six.
Kutt Hawke-greiene og kutt ut rehabiliterings-tullet,
og fokuser på
"en av Australias mest elskede familier."
Ha med mange bilder av Geoff, kanskje Evelyn.
Sørg for at det er Geoff da han var på sitt beste. da Kay var liten.
Det var aldri meningen å omhandle én familie.
For dere som er interesserte,
er dette grunnen til at Helen ikke skulle ta det alene.
Vi har 30 år med Geoff-opptak, og det skal med.
Send en kopi til promo.
Kay ville aldri latt seg intervjue om jeg ikke gjorde det alene,
og at navnet ble utelatt fra promoen.
Det kommer til å gå bra.
Alle promoene har en mystisk vinkling,
så navnet hennes vil ikke stå noe sted. Ikke før i kveld.
Hva synes du om historien?
Jeg synes du håndterte intervjuet sensitivt, som du alltid gjør.
Og?
Og du prøver å overbevise deg selv
om at det er en stor, kompleks historie om en narkotikakrise,
når det egentlig er en spennende story om en berømt families splid.
Det er det det er.
Det var det alltid.
Det kommer til å bli stort.
Hva ville du ha gjort?
Ingenting.
Det oppdaterte manuset. Kays navn er ikke nevnt,
men de har fokusert på den mystiske avsløringen.
"De er berømte og respekterte,
men i kveld kan News at Six eksklusivt avsløre
hvilken elsket familie er knust
i den eksploderende heroin-krisen."
-Unnskyld. -Det er greit.
"Det som er mest sjokkerende av alt, er navnene på de involverte."
Ja, jeg kan ikke lese det.
Skal jeg endre det?
Jeg vet ikke engang hva jeg skal si.
Helen? Kan jeg få snakke med deg et øyeblikk?
-Hvorfor? -Kay Walters er her.
Hun ber om å få snakke med deg.
Herregud.
Takk, Jean.
Kay, hei, går det bra?
Du må kutte meg ut av historien. Beklager.
Hva er det som har skjedd?
Kan du bare fokusere på de andre intervjuene?
Kay, jeg er lei for det. Det er for sent.
Du har flere timer.
Til kveldskunngjøringen, men nå er ettermiddagsoppdateringen.
Jeg kan ikke slutte å tenke på alt jeg sa,
og at de får se det.
-De vil aldri komme seg etter dette. -Helen, 60 sekunder!
Helen, vær så snill, ta tilbake pengene. Vær så snill.
Vær så snill.
Du kan gi det tilbake til meg, men det vil ikke forandre noe.
Jeg er lei for det. Det er virkelig for sent, Kay.
Jeg skal følge deg ut.
Ti sekunder!
Om seks, fem, fire...
God dag, jeg er Helen Norville med ettermiddagsoppdateringen.
Statsminister Bob Hawke har lovet å stramme inn våpenlovgivningen.
Det blir forbud å sende skytevåpen i posten,
og han har bedt om en utredning om vold på TV.
Statsministeren skal til å lede en nasjonal konferanse om våpenlover.
Han håper å kunne overtale delstatene og territoriene
til å iverksette en rekke tiltak, inkludert et forbud mot automatiske
og halvautomatiske våpen,
og begrensning av overdrevent voldelige videofilmer.
Mens statsministeren kan regne med...
Og vi er tilbake om fem, fire...
Bilister som ønsker å ta avstand
fra Australias 200-årsdag, vil fra neste år være i stand til å fjerne
tohundreårslogoen fra nummerskiltene,
i en endring av delstatsloven.
DE ER BERØMTE, VELSTÅENDE OG...
Vi er tilbake om fem, fire...
...en nasjon og motsatte seg grupper som skiller seg ut fra fellesskapet.
VENNLIGST VENT
Hva er det som skjer? Hva faen er det som skjer?
Studio. Studio. Studio.
Helen?
-Frank, hva faen gjør hun? -Jeg vet ikke.
Hvor ble det av henne?
Du er ingen irsk setter, Frank!
-Ikke pek. Hvor ble det av henne? -Jeg vet ikke!
Murray? Jeg trenger Kay Walters-intervjuene.
Jeg har ikke klippet dem ferdig. Hva holder du på med?
Helen! Hva er det du...
Noelene!
Noelene, hadde promoene en annen kopi av intervjuet?
-Nei! -Å, faen heller!
-Kom igjen, vær så snill. -Dale!
Det må være en reserve i bilen.
-Var dette planlagt? -Jeg ante ingenting.
Vel, hun kan glemme kveldsoppdateringen
og alle de andre oppdateringene i resten av 1987.
Tekst: Benedikte Sommerbakk plint.com