Det är bortom mitt förstånd.
Just nu ser jag bara fram emot min julledighet.
Det här året gick väldigt snabbt.
Jag skulle aldrig ha gissat i mina vildaste drömmar
att det här skulle ha hänt, särskilt på ett år.
Men det har det och jag är väldigt lyckligt lottad.
Jag har bara försökt att använda det till min fördel.
Du sa att du skulle ha velat ta
hippiespåret efter examen. Vad menade du med det, Kylie?
Året inför studenten är rätt tufft, så efteråt
åker många tonåringar längs kusten
och drar runt i ett år.
Men jag verkar ha hoppat över det.
Jag kommer att göra det nån gång, åka upp och se Australiens kust.
Bra, Kylie.
1987 var fantastiskt för dig. Lycka till kommande år.
Tack så mycket.
Och i morgon, i den sista av våra intervjuer med 1987 års stjärnor,
ska vi prata med skådespelaren Mel Gibson.
Efter pausen kommer en fullständig väderuppdatering inför julen.
Slut på sändning.
Jag glömde de här.
Nej, Jean, vi kan göra resten i morgon.
Pojkarna vill att du delar ut pris
på kamerarummets julfest i morgon kväll.
-Utmärkt. -Båda två?
Jag ska fråga om prisutdelningen kan vara tidigt på kvällen.
Tack, Jean.
Nu går vi. Vi kan göra det här i morgon.
-Hej då! -Hej då.
Du kan stanna här. Jag sover i gästrummet.
Folk kommer att märka om du fortsätter att bo på hotell.
Dale, jag vill klara det till slutet av året
och tack gode Gud är det bara två veckor till.
Och vad händer sen?
Vi kan fundera på det under sommaren.
Det kan vara en bra idé om jag åker utomlands.
Vi kan säga att jag fick ett internationellt jobb.
Om några månader kan vi göra ett uttalande
om att avståndet blev för stort.
En hel reklamkampanj
med oss i centrum körs hela året.
Är du mer bekymrad om reklam eller oss?
Varför gör du så här?
Dale, du och jag som man och hustru bakom ett vitt staket?
Det kommer aldrig att fungera.
FREDAG 18 DECEMBER 1987
HUR MAN STEKER EN KYCKLING
Det ser mycket komplicerat ut.
Jag brukar plocka fram all utrustning kvällen före.
Skärbräda, plåt, såssnipa.
Rob har nog ingen såssnipa.
Jag har ingen såssnipa. Måste det vara en snipa?
News at Six, det här är Jean.
Jag kan koppla dig till en av våra producenter.
Vem kan jag hälsa från?
Kay Walters ringer.
Hallå, News at Six, det här är Noelene.
Hej, Helen.
Noelene har nåt till dig och det kan vara smaskigt.
Nån som säger att hon är Geoffs dotter ringde.
Hon vill prata med dig.
Om vad?
En story News at Six kan vara intresserade av,
men hon vill berätta den själv.
Walters ställde just in sin julfest,
så nåt är på gång.
Det kan vara intressant för oss.
Okej, då, Jag ska ta reda på vad det är.
-Ja? -Miss Walters,
det är Noelene från News at Six. Vi talades vid på telefon.
Om du fortfarande vill prata är jag här med Helen Norville.
-Hej. -Hej, Noelene.
-Kay. -Jag heter Helen.
Trevligt att träffas, Kay.
-Vill ni komma in? -Ja, ja.
Så du ville prata med oss om en story?
Ja.
Som ni säkert vet har jag varit i pressen en hel del i mitt liv,
men det har alltid varit den här tillrättalagda versionen.
Och jag vill berätta min sida av historien.
Får jag fråga vad det handlar om?
Jag använde heroin.
Beroendet var en direkt följd
av pressen att leva i en så offentlig familj.
Och bara för att vara tydlig vill jag få ersättning för storyn.
Hej, du har ringt Helen Norville, News at Six.
Lämna ett meddelande efter pipet.
Det är jag. Ledsen att ringa dig här, men en möjlighet har dykt upp
och med julledigheten som börjar i morgon
vore det bra att följa upp.
Ring tillbaka, eller ännu hellre, titta förbi.
Det handlar mindre om kändisvinkeln. Det är att höra från nån som
inte ses som en heroinmissbrukare.
Okej, men 10 000 dollar?
Jag tror att Lindsay betalar det.
-Ja, det gör jag också. -Är det okej för dig?
-Vi har betalat mer. -Men hon är en missbrukare.
-Vad händer om hon får återfall? -Jag tror att hon är ren.
Jag tror att hon försöker komma på fötter igen.
Folk lär se det som att vi ger oss på Geoff.
Vi ska inte skapa sensation.
Vi håller det till den faktiska krisen...
Helen.
Kay?
Kay, snälla! Jag vet att du är där.
Tjugo sekunder.
Tio sekunder.
-Jag måste prata med dig. -Om sex, fem, fyra...
Bob Hawkes regering skakas av två ministrars avgång.
Delstater vill skärpa vapenlagen.
Och Frank Sinatra återvänder till Australien
för första gången på 14 år för att uppträda med...
Geoff Walters är på linjen.
Jag är Helen Norville. Välkomna...
Finns det ett glas redo?
-På ditt skrivbord. -Tack.
... då turistminister John Brown tvingas lämna sin post
efter kontroverser kring anbudsförfarandet för Expo '88.
Carl Madden har mer information.
Den federala ministern för turism...
Geoff, vad förskaffar mig den äran?
Jag visste att du kunde sänka dig,
men det här är lågt, Lindsay, även för dig.
Du behöver vara lite mer specifik.
Evelyn såg Helen Norville vid min dotters lägenhet i morse.
Noelene var med henne.
Försök inte påstå att de utbytte recept.
Helen var där för att Kay ringde för att tala med Helen.
Vi grävde inte. Vi var där på Kays inbjudan.
Att rapportera om våra egna familjer?
Den gränsen har vi aldrig gått över. Din egen guddotter.
Håll inte fast vid det. Kom igen.
Du är hennes gudfar.
Du var berusad på dopet
och har glömt alla födelsedagar sen dess.
Nummer ett, Kay är en vuxen kvinna.
Nummer två, även om vi lämnar storyn
finns det inget som stoppar Kay
från att kontakta andra med kollektbössan i hand.
Betalar du henne?
Din patetiska, reptilliknande snigel till man.
Jag vill inte vara petig,
men man kan inte vara reptil och snigel.
Hon har ett drogberoende, Lindsay!
Vad tror du att hon kommer göra med pengarna?
Kanske köpa några försenade födelsedagspresenter.
Det du ska veta, Geoff, är att betalningen var Kays krav.
Håll dig borta från min dotter!
Skynda till kamerarummet.
Ljudkillarna fick ett försprång. Tredje rundan.
Att döma av förra året
behövs en större kylväska.
Nej, det här är spyhinken. En av spyhinkarna.
Varför ringer Charlie Tate dig personligen?
Ursäkta?
Jag var på ditt kontor och han lämnade ett meddelande.
Ett mycket flirtigt meddelande.
Han har gett mig karriärråd.
-Karriärråd? -Ja.
Varför har du inte nämnt det?
Jag gör det nu.
Så du avslutar ditt förhållande med mig och direkt efteråt
lämnar Charlie Tate meddelanden.
Det har absolut ingenting med oss att göra, Dale.
Men nåt håller på att hända med Charlie Tate.
-Avskyvärda Charlie Tate! -Och?
Jag delar ut priserna. Jag säger att du har migrän.
Se till att alla är trevliga i kväll
och se till att killen som sköter helgens väder
-inte dricker, okej? -Jag kan inte kontrollera honom.
Här är han!
Skål för skinnet på pitten, unge man.
Dale, vi går vidare med Kay Walters story.
Det blir vårt sista stora reportage för året och sänds på måndag.
Okej?
-Var är Helen? -Migrän.
Självklart har hon migrän. Dale, lyssna på mig.
Jag vill att du intervjuar Kay.
Dennis, jag vill att Dale intervjuar Kay.
Kay var ganska bestämd att hon ville ha Helen.
De kan göra det tillsammans, men inte Helen ensam
eftersom hon kommer göra allt...
Kay? Det är din pappa.
Om du är där inne, öppna dörren, tack.
Kay, din mamma och jag vill att du kommer hem.
Kay?
Jag har inte alltid funnits där, men du är min dotter, Kay.
Det finns ingen anledning att vända dig mot oss. Vi vill stötta dig.
Öppna dörren!
Kay!
Som din far och hyresvärd
kräver jag att du öppnar dörren omedelbart!
Om du är fast besluten att förråda
och förödmjuka din egen familj
har jag inget annat val än att vräka dig.
För att tillkännage utmärkelserna för 1987,
vår egen Dale Jennings!
Först...
Priset för den mest ofokuserade tagningen går till...
Valdagen 1987.
Han väntade i timmar på att Hawke skulle rösta
och sen blev bilderna oanvändbara.
Vinnare är Damo!
-Vi har alla gjort det. -Inte jag!
Okej, härnäst är priset för mest idiotiska skada.
Och priset går till...
Dale! Den här killen funkar inte utan prompter.
Jag skojar bara.
Den mest idiotiska skadan.
När han rusade iväg för att bevaka Fredsvakan slog han sig
så illa på en barrikad att han varken kunde gå eller prata
och fick behandlas i en timme av en läkare.
Så vinnaren är Brian.
Tack. Oroa er inte, den gamla växelspaken funkar än!
Det gör den. Det gör den verkligen.
Skål för News at Six, okej? News at Six!
-News at Six! -Ja, ja!
News at Six! News at Six!
-News at Six! News at Six! -Drick! Drick!
Dale. Hur är det?
Dale!
Jösses, titta på oss, Russell Street-gänget.
Vi är tillsammans igen! Jag saknar det här. Jag saknar dig.
-Och jag har saknat dig också. -Försiktigt!
Jag ska gå dit och dricka.
-Okej. -Jag gör dig sällskap.
Jag ber om ursäkt för det.
Gratulerar.
Vart jag än går i staden ser jag skyltar med dig och Helen.
När nån får reda på att jag jobbade här
är det det enda de frågar om. Det gyllene paret.
Jag är glad för din skull. Du fick det du ville ha.
Så du arbetar med dokumentärer?
Ja. Lönen är hemsk, men det finns inget kontor.
-Jag gillar det. -Toppen.
Du ska få vara ifred.
Vem var det?
Vad gör du här?
Programmet är slut och det här är den värsta festen
med de bästa drogerna. Det var väl inte kameramannen?
-Den du berättade om. -Nej, han är bara en kille.
Han är fortfarande intresserad.
Vi sa två ord till varandra.
Kroppsspråket är väldigt tydligt.
-Vad är hans situation? -Jag vet inte.
-Vill du att jag ska fråga? -Nej.
Är du säker? Jag tror att jag ska fråga.
-Ja? -Okej, inga problem.
Hej.
Lämna inte såna meddelanden till mig på jobbet.
-Vad för meddelanden? -Alla meddelanden.
Vad är det för jobb du ringde om?
Det är egentligen ingenting.
Vi hade bara en liten konversation
med den största nyhetsdirektören
och Vincent Callahan är angelägen om att få en liten pratstund.
Hur angelägen?
Fyrtio procent mer än News at Six plus förmåner
som bil, bensin, utlandsresor. Allt.
-Och Vincent Callahan? -Ja, det stämmer.
Okej.
Dale?
-Hej, Cheryl. -Är Helen här?
Hon är sjuk.
Är allt okej mellan oss nu?
Hon har inte varit så pratsam i stolen.
Jag tror att hon fortfarande är arg på mig.
-Det är okej. -Bra.
Jag skulle bli förkrossad
om ni valde nån annan att göra hennes bröllopssminkning.
Jag förhastade mig.
God jul.
-Jag gillar din kostym. -Tack.
Har du gjort den själv?
När man talar om trollen!
Jag sa bara till Tim
att jag har druckit så mycket varm öl som jag klarar av.
Vill ni gå vidare?
Han är nog inte intresserad.
-Jag skulle inte underskatta honom. -Det är inte hans typ av ställe.
-Vad för ställe? -Club 397.
Det är diskret, det är avslappnat.
Jag ska bara träffa några vänner. En sista fest före jul.
Jag ska beställa en taxi. Prata ihop er. Jag kommer tillbaka.
Bara så att du vet, Club 397 är inte avslappnat. Det är...
-Har du varit där? -Ja.
Varje lördag, efter jobbet, till stängningsdags.
Det är inte ditt slags ställe.
Jag har inte nåt slags ställe.
Jag borde inte ha druckit bål.
En taxi är på väg och jag hittade riktig alkohol.
Varsågoda. Skål.
Okej, då gör vi det här.
Nej, jag stannar för jag ska prata med Ross.
Ni kan åka själva.
Ross bryr sig inte. Kom nu. Jag betalar.
Nån är på humör.
-Kom igen. -Jag... Nej.
Tim, man lever bara en gång. Du vet hur viktigt det här är.
-Kom igen. -Okej.
Vi borde gå till främre baren. Lite mer privat.
Allt är bra. Jag har varit här många gånger.
Det är diskret, jag lovar. Häng i baren.
-Jag ska bara träffa några vänner. -Vodka.
Inget för mig, tack.
-En till. -Okej.
-Vad är det som händer? -Skål för att vara singel.
Nyligen?
Jag slår vad om att du tänkte att det var oundvikligt.
-Eller hur? -Dale, kom igen.
-Några shots, mina herrar. -Shots.
-Till dig. -Det är okej.
Till mig.
Dale och jag ska gå ut och prata lite.
Jag tror att han behöver lite luft.
-Är du okej? -Jag vill dansa.
-Ja? -Ja, jag vill dansa.
-Kom igen, dansa. Kom igen nu! -Ha så kul.
-Förlåt att jag stör. -Vad är det för fel?
Kan du ta hand om honom?
Han har bara druckit lite.
Se bara efter honom.
Ett ögonblick.
Dale. Ska vi inte gå ut och ta lite luft?
Jag vill att du träffar några i baren. Kom nu.
-Är den okej? -Ja! Titta på de där potatisarna!
Kan du duka färdigt bordet? De är här om en minut.
Vad är det där, din sista vilja och ditt testamente?
Kycklingen, fyllningen och devils on horseback,
så mycket som överlappade.
-Jag behövde ett linjärt dokument. -Hon har körschema för lunch.
-Säg inget till din bror. -Varför? Det visar att du bryr dig.
-De kommer att älska dig. -Okej.
-Är du okej? -Ja.
-Är du redo? -Ser jag okej ut?
-Ja. -Okej.
-Är du redo? -Ja.
-Hej! -Hej, Rob. God jul.
God jul på er. Tog du med trifle?
Du måste vara Noelene. Jag är Kerrie, trevligt att träffas.
-Det här är min man, Glen. -Hej, Glen.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
Det luktar som en restaurang här inne.
Noelene har överträffat sig själv.
Hon har läst receptet från början till slut.
Det är första gången jag lagar stek.
Det behövde du inte.
Vi hade gärna ätit din mat.
Jag kan äta kinesiskt varje kväll i veckan
om inte Kez tjatade om kolesterol.
Det är väl ingen natriumglutamat i fyllningen?
Nej, det är citronskal, lök och timjan...
Noelene är koreanska.
Konnichiwa.
Ska du åka till OS nästa år?
Sport. Det tog bara en minut!
Jag vet inte om de skickar mig, men vi kommer att bevaka det.
Nog om jobbet. Vem vill ha en drink?
-Moi! -Du ska få en.
Kerrie, vill du ha en shandy eller så?
-Ja, det är ju ändå jul. -Ett ögonblick.
Tack för att jag får spela först.
Vilka linjer på tv:n.
-Jag ska bara... -Vänta, gör det inte...
Judy har stickat tre set med matchande koftor och tossor.
-Deras mamma verkar trevlig. -Hon menar väl.
Hon har låtit sina pojkar komma undan med en hel del genom åren.
Jag har fått jobba väldigt hårt för att hålla Glen i schack.
Därför är jag är så glad att Rob tog hem nån som du.
-Jaså? -Ja!
Du verkar så förnuftig och smart.
Och din engelska är fantastisk.
Tjejerna han brukade dejta var bimbos.
Det är okej, jag tar det! Ursäkta.
-Nej, det är lugnt. Jag kan ta över. -Tack.
-Hej, det är Noelene. -Noelene, det är Jean.
Kay Walters har ringt hela morgonen,
kräver att få tala med Helen.
Hon ber att få tala med dig nu, så kan jag ge dig hennes nummer?
-Japp. Visst. -7248637.
Japp, jag har det. Tack, hej då.
Ursäkta, jag behöver bara ringa ett snabbt samtal.
-Hallå? -Hej, Kay, det är Noelene.
Var är Helen?
Helen är inte tillgänglig just nu, men kan jag hjälpa dig?
Intervjun måste äga rum i dag.
Och du får skicka en bil för att hämta mig.
Och jag behöver få betalt kontant i dag.
Jag är ledsen, men det går inte just nu.
-Du måste vara utsvulten. -Ja.
-Okej, visst. -Vi har bokat in dig på måndag.
I dag, annars går jag till ett annat bolag.
Jag kanske måste
ringa några samtal, så ringer jag upp dig direkt.
Vem var det?
Jag behöver vidarebefordra ett meddelande till Helen.
-Ja. -Det tar inte lång tid.
-Har du druckit upp ölen? -Ja.
-Vi börjar med vinet. -Vad har vi här? Rött?
-Tack. -Varsågod.
Helen Norville och Dale Jennings.
Vi kan inte ta ditt samtal nu,
men lämna gärna ett meddelande efter pipet.
Hej, Helen, det är Noelene.
Ledsen att avbryta er helg, men Kay Walters har ringt,
hon är fast besluten att vi gör intervjun i dag.
Kan du ringa upp mig? Tack. Jag är hos Rob.
-Ja? -Kay vill göra det i dag.
Jag får inte tag på Helen eller Dale.
Kan vi inte bara få en annan reporter att göra intervjun?
Nej, Lindsay ville ha Helen och Dale.
-För 10 000 vill han ha ett event. -På Kay lät det som
om vi inte gör intervjun nu tappar vi henne.
Det är skitsnack, Noelene!
Hon kommer inte att hitta ett annat bolag i dag.
-Ni får gärna börja. -Okej.
Vet du vad, det är lördag, en vecka före jul.
Alla är snart jullediga,
det tänker jag vara så fort vi är klara här.
Förlåt. Det här är det sista samtalet, jag lovar.
Det måste vara viktigt.
-Hallå? -Hej, Kay, det är Noelene igen.
Jag har försökt att få tag på Helen, men jag kan inte nå henne.
Jag beklagar, men vi kan bara göra det på måndag.
Jag kan inte vänta så länge.
Två andra bolag är intresserade.
Om du lägger på har News at Six har officiellt förlorat storyn.
Det är okej, jag förstår.
Om du ångrar dig gäller erbjudandet fortfarande.
Allt är omhändertaget. Jag ber så mycket om ursäkt.
-Hur smakar det? -Så gott.
Jag tar en portion till.
Det har svalnat lite men det är verkligen underbart.
-Jag är ledsen. -Det är okej.
Rob sa att du var en riktig karriärflicka.
Det är normalt inte så här på lediga dagar.
Du använder din ledighet för att se allt du har spelat in,
läsa alla tidningar du har missat.
Ditt arbete låter väldigt spännande. Jag har precis lämnat mitt jobb.
Jag var sekreterare på en grundskola där jag skrev och arkiverade.
Hon skyllde på mig.
Jag räknade ner dagarna till att bli mamma på heltid.
De erbjöd mig mammaledighet,
men jag ljög och sa att Glen ville ha mig hemma.
Vilket är sant.
Ja, men jag sa inte åt dig att sluta.
-Jag tar det. -Det är lugnt.
Jag lägger av luren. Jag lovar.
-Hej, Noelene här. -Hej, Noelene, det är Dale.
Jag fick ditt meddelande. Ledsen, vi var ute.
Har du ordnat nåt?
Nej, jag sa att Helen inte kunde i dag.
Jo, det blir vi båda två. Hur länge sen var det?
Några minuter.
Ring upp henne på en gång och säg henne att intervjun är på.
Sen kan du ringa kontoret, få tag på personal och ordna en plats.
-Okej. -Jag ringer Helen.
-Väldigt upptagen, va? -Väldigt upptagen. På julen?
-Hej. -Hej.
-Är du redo? -Ursäkta?
Kan vi bara gå igenom frågorna innan vi går in?
-Jag var inte... -Dale, är du okej?
Ja.
Dale, du stinker alkohol.
Du kan inte intervjua en tidigare missbrukare.
Lindsay ville ha båda...
Dale, jag gör det här på egen hand. Ta dig hem.
Jag checkade precis in Kay. Hon väntar.
Brian. Ross. Nu sätter vi igång.
Okej. Vad tror du? Fem minuter? Tio?
Nästan klara. Du och Dale kan sitta här borta.
Det är bara jag. Fint att se dig, Kay.
-Tack för det här. -Nej, tack ska du ha.
Kay, jag vet att du är bekant med upplägget,
men mina frågor kommer att vara rättframma.
Jag kommer att fråga dig om din droganvändning och om behandlingen.
Jag ska prata om din familjehistoria och familjedynamik.
-Okej. -Bra.
Vänta, jag tog med några gamla foton som du bad om.
Är det okej att ha med dem i programmet?
Ja.
Ja, de är bra.
Jag är inte den enda ni pratar med?
Storyn kommer att innehålla olika perspektiv
av heroinkrisen.
Kan vi ordna med pengarna innan vi börjar?
Vi betalar dig på måndag när vi checkar ut dig.
Jag sa tydligt att jag behöver pengarna först.
Vi kan skriva ut en check,
men bankerna är inte öppna förrän på måndag.
Jag kan fixa lite kontanter åt dig,
så att du klarar dig till måndag, om det är okej?
Ja, tack så mycket.
Jag ger henne hundra dollar.
-Vad är alternativet? -Okej.
-Hon kommer snart. -Det är okej. Bara...
Hur mycket spenderade du?
Hundratals dollar per dag.
Vad är det som gör det så beroendeframkallande?
Det är som om ens problem inte existerar.
Och heroin var inte nån sorts flykt för mig.
Det var en räddningsflotte.
-Känner du fortfarande så? -Nej.
Jag ska hålla mig ren
med eller utan mina föräldrars stöd.
Vissa människor skulle ha ganska svårt att förstå
varför nån med dina fördelar i livet
skulle behöva den sortens räddningsflotte.
Missbruk kommer inte bara från ingenstans.
Det är ett symptom på andra problem, vanligtvis från barndomen.
Och det är sant, jag växte upp i ett stort hus,
red hästar, reste utomlands som barn.
Men det var inpräntat att det vi hade
var bara för att min far var berömd och respekterad.
Gjorde jag nåt för att äventyra det,
även den minsta lilla sak,
var jag en besvikelse och jag skämdes.
Jag ville inte vara ett misslyckande.
Jag tror inte att jag nånsin var
vad mina föräldrar hade föreställt sig för sitt liv.
Så jag försökte vara den här versionen av mig själv.
Hur de önskar att jag hade blivit.
Den perfekta dottern.
Slät, perfekt och utan ojämna kanter.
Värd att vara stolt över, antar jag.
Älskar du dina föräldrar?
Ja.
Tror du att dina föräldrar älskar dig, Kay?
Det tror jag att de gör.
Men det finns två sorters familjer i den här världen.
De familjer där föräldrarna väljer barnen
och de familjer där de väljer varandra framför barnen.
Rehab är...
Det är fullt av de senare.
Sportälskare blickar mot OS 1988
och ett av de mest efterlängtade evenemangen är herrarnas basket,
tack vare det sovjetiska lagets överraskande styrka.
-Fick du storyn? -Ja.
Ett av de bästa som nånsin samlats för OS,
och de tar träningen på största allvar
i upptakten till Seoul.
De regerande guldmedaljörerna är USA,
som vann i Los Angeles...
-Är jag inte bjuden på jullunch? -De var okej med det.
De sa till mig att det var bäst att jag inte ballade ur.
Du, Noels?
Hur länge kan du tänka dig att arbeta så här?
Jag vet inte.
Du vet att jag älskar att du är en karriärflicka.
Du vet det, men jag vill gifta mig
en dag och skaffa barn.
Så...
-Om du inte vill göra det... -Det vill jag.
Det är bara det att...
Jag skulle inte vilja sluta arbeta.
-Är det okej? -Ja. Vi kan lösa det.
Sen kanske du upptäcker att du blir mamma och allt förändras,
men jag kommer att tjäna mycket, så du har alternativ.
Jag älskar dig, Noels.
Jag älskar dig också.
De familjer där föräldrarna väljer barnen
och de familjer där de väljer varandra framför barnen.
Rehab är...
Det är fullt av de senare.
Tidigare avfärdad som ett problem för städer, rännstenar och gränder,
nu har heroinkrisen hittat sin väg
in i några av Australiens rikaste och mäktigaste familjer.
Bob Hawke. Jösses.
Som alla fäder älskar jag min dotter.
Jag litar på henne och hon blev frikänd av rättsväsendet.
I och med Drug of Dependence Ordinance
som träder i kraft i ACT kommer tiden snart att utvisa
om behandling eller fängelse
visar sig vara mest framgångsrikt inom rehabilitering.
Jag är Helen Norville från News at Six.
Bort med Hawke-grejen, bort med rehabklyschorna
och avsluta med
"en av Australiens mest älskade familjer."
Använd många bilder av Geoff, kanske Evelyn.
Se till att det är Geoff när han var som bäst när Kay var ett litet barn.
Det skulle aldrig handla om endast en familj.
För er som är intresserade
är det därför jag inte ville att Helen skulle göra det ensam.
Vi har 30 års värde av Geoff-bilder och de ska in.
Noelene, skicka en kopia.
Kay skulle aldrig ha gjort intervjun
om jag inte lovat att det bara var jag
och att hennes namn skulle utelämnas.
Det kommer att bli bra. Det är ingen fara.
Alla trailrar har en mystisk vinkel,
så hennes namn är inte med. Inte förrän i kväll.
Vad tyckte du om storyn?
Du hanterade intervjun känsligt som du alltid gör.
Och?
Du försöker övertyga dig själv
att det är en stor, komplex story om en drogkris
när det egentligen är en smaskig story om en berömd familj.
Det är vad det är.
Det är vad det alltid har varit.
Det kommer att bli enormt.
Vad skulle du göra?
Ingenting.
Det uppdaterade manuset. Kays namn nämns inte,
men de kör hårt på avslöjandet.
"De är berömda och respekterade,
men i kväll kan News at Six avslöja
vilken älskad familj som har krossats
i den exploderande heroinkrisen."
-Ursäkta. -Det är okej.
"Mer chockerande än de förödande detaljerna är
namnen på de inblandade."
Jag kan inte läsa det.
Ska jag ändra på promptern?
Jag vet inte ens vad jag ska säga.
Helen. Kan jag få prata med dig ett ögonblick?
-Varför? -Kay Walters är här.
Hon vill tala med dig.
Herregud.
Tack, Jean.
Kay, hej, är du okej?
Klipp bort mig från storyn. Jag är så ledsen.
Vad är det som har hänt?
Kan du bara fokusera på de andra intervjuerna?
Kay, jag är ledsen. Det är för sent.
Du har timmar på dig.
Till kvällens tillkännagivande. Jag ska göra en uppdatering nu.
Jag kan inte sluta tänka på allt jag sa
och att de ser det.
-De kommer aldrig att återhämta sig. -Helen, 60 sekunder!
Helen, snälla ta tillbaka pengarna. Varsågod.
Snälla, snälla.
Du kan ge tillbaka dem till mig, men det förändrar ingenting.
Jag är ledsen för det, Det är verkligen för sent, Kay.
Jag ska visa dig ut.
Tio sekunder!
Om sex, fem, fyra...
Jag är Helen Norville med eftermiddagens uppdatering.
Premiärminister Bob Hawke har lovat att skärpa vapenlagarna.
Han har krävt ett förbud mot att skicka skjutvapen via post
samt en utredning om tv-våld.
Premiärministern är på väg att leda en konferens om vapenlagar.
Han hoppas övertyga delstaterna och territorierna
att genomföra en rad åtgärder, inklusive förbud mot automatiska
och halvautomatiska vapen
och en begränsning av överdrivet våldsamma videofilmer.
Medan premiärministern kan räkna...
Och vi är tillbaka om fem, fyra...
Bilister som vill distansera sig
från Australiens 200-årsdag kommer nästa år att kunna ta bort
tvåhundraårslogotypen från sina registreringsskyltar
enligt en ändring av den statliga lagstiftningen.
DE ÄR BERÖMDA, RIKA OCH
Vi är tillbaka om fem, fyra...
...en nation och invände mot alla grupper
som separerar sig från samhället.
ETT ÖGONBLICK
Vad är det som händer? Vad i helvete är det som händer?
Studio. Studio. Studio.
Helen?
-Frank, vad fan gör hon? -Jag vet inte.
Vart tog hon vägen?
Du är ingen setter, Frank!
-Vart tog hon vägen? -Jag vet inte!
Murray? Jag behöver Kay Walters intervjuband.
Jag har inte klippt klart än. Vad håller du på med?
Helen! Helen! Vad gör...
Noelene!
Noelene, fanns det en annan kopia av den intervjun?
-Nej! -Fan också!
-Kom igen, snälla. -Dale!
Det måste finnas en backup i bilen.
-Var det planerat? -Jag hade ingen aning.
Hon kan glömma kvällen
och resten av 1987.
Undertexter: Daniella Twedmark plint.com