‫- טומב ריידר: האגדה על לארה קרופט -‬
‫ההצגה מתחילה, מותק.‬
‫צדקת, גברתי.‬
‫הוא אכן אשו.‬
‫הם השתמשו הרגע במסכה שלו‬ ‫כדי להשתגר לעיר העתיקה.‬
‫כן, גברתי. אני בדרך.‬
‫הדרך הייתה לכן נעימה?‬
‫הממזר הזה עשה את זה!‬
‫אתה מסוגל להשתגר?‬
‫אני מצטער. המוח שלי התפוצץ הרגע.‬
‫סלחו לי.‬
‫בגלל זה מילה רוצה את הכוח שלך?‬
‫כדי שתוכל להגיע לכל מקום תוך שניות?‬
‫הוא יכול לעשות הרבה יותר מזה.‬
‫לא כך?‬
‫"מי יכול לעשות הכול, הכול, הכול?"‬
‫אני.‬
‫קוראים לך אל הרשע‬
‫ומביא המוות.‬
‫זה יותר מאורישה הצמתים‬ ‫ששומר על עוברי הדרך.‬
‫מי אתה באמת, אשו?‬
‫הם ניסו להרוג את אבא שלי פעם.‬
‫האורישה האחרים.‬
‫הדודים המקסימים שלי.‬
‫אתן צריכות לפגוש אותם מתישהו.‬ ‫הם נוראיים. הייתן שונאות אותם.‬
‫קטנוניות.‬
‫השמדה.‬
‫הוא לא יצר אותנו בשביל זה.‬
‫הצלת אותו, נכון?‬
‫ומה הוא נתן לך בתמורה?‬
‫כמה טריקים.‬
‫אני היחיד שמסוגל‬ ‫לגנוב את כוחותיו של אורישה אחר.‬
‫אתן יודעות, בלי החלק של הרצח.‬
‫אז אם אחד מהם נעשה חזק מדי,‬ ‫אתה יכול לעצור אותם.‬
‫או אם היה צורך בהם, להפיץ אותם.‬
‫להפיץ אותם?‬
‫השליח של האנושות.‬
‫בדיוק, קרופטי.‬
‫הקטע של ימאג'ה הוא מים, נכון?‬ ‫היא מסוגלת לכופף את הנהר כמו מקצוענית.‬
‫אבל אם אבא שלי היה רוצה להציף את כל העולם,‬
‫הוא לא היה מבקש ממנה.‬
‫הוא היה קורא לי.‬
‫אתה יכול להפיץ כוחות של אורישה אחרים.‬
‫זו הסיבה שמילה רוצה את המסכה שלך.‬
‫מחלה היא דבר נפלא,‬ ‫אבל מוגבלת לחלל שבו אתה נמצא.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אם היא תיקח את המסכה האדומה הזו,‬
‫היא תוכל להפיץ מחלות‬ ‫לכל אדם על פני כדור הארץ בתוך שניות.‬
‫מביא המוות.‬
‫את עדיין שמחה שאת מכירה אותי?‬
‫כן.‬
‫אני כן.‬
‫לדעתכם היא תבלע את הפיתיון?‬
‫אני מצטער. היא? מי? איזה פיתיון? מה עכשיו?‬
‫פיג עוקבת אחרינו מאז באהיה.‬
‫היא מחויבת ללכת אחרינו למרוקו.‬
‫והיא עשתה זאת.‬
‫מה שאומר שיש לנו חצי יום לכל היותר.‬
‫אני מצטער. אני מבולבל.‬
‫את מובילה את המשוגעת‬ ‫שיכולה להרוג אורישה ישר אלינו?‬
‫רואה? אתה לא מבולבל בכלל.‬
‫זה מושלם.‬
‫נילחם כאן.‬
‫אבל נצטרך לבקש עזרה.‬
‫בואו אחריי.‬
‫אני יודע בדיוק לאן ללכת.‬
‫אנחנו זקוקים לעזרתכם.‬
‫את בסדר?‬
‫לארה.‬
‫זה מספיק?‬
‫זה חייב להיות.‬
‫לארה, את שומעת אותי?‬
‫אנחנו שומעות.‬
‫בלוויין רואים את המטוס של מילה‬ ‫בדרך אליכן, והיא עם חברים.‬
‫מה זמן ההגעה?‬
‫כדאי שתזיזו את התחת.‬
‫ממש קרוב, אם כך.‬
‫בהצלחה, לארה.‬
‫אוגון סיפר לי על המקום הזה.‬
‫הייתה כאן פעם ציוויליזציה גדולה‬ ‫שהייתה יריבה ראויה לרומא.‬
‫ובגללך,‬
‫תראה למה זה הפך להיות עכשיו.‬
‫טוב, אומרים שההיסטוריה חוזרת על עצמה.‬
‫הפחדן שנטש את אנשיו.‬
‫אני יכולה לסיים את זה בשבילך, אשו.‬
‫את הכאב שלך.‬
‫זה מה שאתה רוצה, לא?‬
‫אתה לא באמת רוצה את כל האחריות הזאת.‬
‫זה מעייף, ומגיע לך לנוח.‬
‫אני יכולה לסיים את זה בשבילך,‬
‫ואני יכולה לעשות את זה‬
‫מאחורי פנים מוכרות.‬
‫את חולה.‬
‫תיצמדו לתוכנית.‬
‫אשו, חכה! אנחנו יכולים לעשות את זה.‬
‫יחד.‬
‫אני מצטער.‬
‫היא צודקת.‬
‫אני באמת פחדן.‬
‫אשו, לא!‬
‫היי, אל תסתובבי ותלכי.‬
‫את אישה מבריקה, מילה.‬
‫את באמת חושבת שאת המושיעה כאן?‬
‫את בתפקיד הכובשת.‬
‫בדיוק כמו כל אלה שבאו‬ ‫והרסו את החיים הרבה לפנייך.‬
‫את סתם עוד נבל שגרתי.‬
‫נאום גבורה.‬
‫ממש מקורי.‬
‫לארה!‬
‫תשמרי… מרחק!‬
‫חשבתי לחוס עלייך, את יודעת.‬
‫העולם החדש יזדקק למנהיגים גדולים.‬
‫אבל אז ראיתי מי את באמת‬
‫באותו לילה בנשף המסכות.‬
‫נתת מופע יפה עבור חברייך הנחמדים.‬
‫אבל האמת היא‬
‫שאת חושבת שאת מסוגלת לעשות הכול בלעדיהם.‬
‫לעולם לא תהיי הגיבורה שאת חושבת שאת.‬
‫את לא מאמינה באף אחד‬ ‫חוץ מבעצמך, לארה קרופט.‬
‫מצאתן את מה שחיפשתן, תיירות?‬
‫אני נותנת קצת אמון באחרים.‬
‫תמצאו אותם!‬
‫והתוכנית הייתה לעכב אותה‬ ‫באמצעות המוות האיטי והכואב שלך?‬
‫עשיתי כמיטב יכולתי.‬
‫אנחנו מסוגלים לטוב יותר מזה.‬
‫היית נהדרת, תיירת.‬
‫זה היה קרוב מדי.‬
‫התינוקות שלי.‬
‫שוב ביחד.‬
‫איכס, אימא.‬
‫אז מה השלב הבא?‬
‫אל תשאלי אותי, הוא זה שעוטה מטאור.‬
‫למה את ממשיכה לבטוח בי?‬
‫כי אני מאמינה‬ ‫שאנחנו יותר מאשר רק הכאב שלנו.‬
‫ואתה…‬
‫הרבה יותר מזה.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה עובד לך.‬
‫טוב, התאספו. יש לי חצי רעיון.‬
‫אנחנו נעשה מה שבני אדם עושים‬ ‫כשהם לא יודעים מה לעשות.‬
‫אנחנו לא בורחים, אחי.‬
‫לא, לא…‬
‫הם מבקשים עזרה.‬
‫הם עובדים יחד.‬
‫כן, בהחלט, מותק.‬
‫אני יכול לגנוב את המסכות שלנו בחזרה,‬
‫אבל אנחנו צריכים למשוך‬ ‫את הכוחות שלה בכיוון אחד.‬
‫ליצור פתח.‬
‫תהרגו אותה!‬
‫את באמת אף פעם לא מוותרת, נכון?‬
‫חברים שלי חושבים שזה מקסים.‬
‫שוב את!‬
‫את חתיכת ג'וק קטן, אה?‬
‫לילה טוב, ג'וק קטן.‬
‫זה שייך לאחותי.‬
‫לא, בבקשה!‬
‫אולי בפעם הבאה,‬ ‫תהיי זהירה לגבי מי שאת בוטחת בו.‬
‫אנחנו לא יכולים להגיע אליה מאחורי המגן.‬
‫חייבים להמשיך לנסות.‬
‫אתה חושב שהתכסיסים שלך יעבדו עליי, פחדן?‬
‫אני חזקה יותר משאתה אי פעם תהיה.‬
‫מי אתה שתאתגר אותי?‬
‫אני השליח של האנושות.‬
‫אני אמן התחבולות המופלא.‬
‫אנחנו איתך, אח.‬
‫אני רוח הלוחם,‬
‫פאפא לגבה.‬
‫אני אשו, מביא המוות!‬
‫אני כאן.‬
‫פספסת אותי.‬
‫להתראות!‬
‫את לא יכולה לקבל את מה ששייך לנו!‬
‫זה שייך לי!‬
‫האמת, זה לא שייך לך.‬
‫עכשיו!‬
‫את חושבת שאת יכולה‬ ‫פשוט להרוג את הילדים שלי וללכת?‬
‫לא!‬
‫זה בלתי… אפשרי.‬
‫את בשטח שלי!‬
‫הכול אפשרי!‬
‫אשו, אורישה של הגנבים.‬
‫לא רע, אח קטן.‬
‫עבדתי עליכן!‬
‫לא.‬
‫רציתי להודות לכן.‬
‫אתה זה שעשה את זה.‬
‫נכון, כן. כן.‬ ‫כמעט מתת, חסרת תועלת שכמוך.‬
‫היא לא!‬
‫הנקודה היא,‬
‫על אף שעשיתי הכול היום…‬
‫לא הייתי מצליח לעשות את זה בלעדיכן.‬
‫לא הייתי מתקרב להצלחה שהגענו אליה יחד.‬
‫אתן זן מיוחד,‬
‫ועל כך אהיה חייב לכן.‬
‫בנות האדם המיוחדות שלי.‬
‫הלו?‬
‫לארה?‬
‫אני חושב ששודדים אותך.‬
‫הבלשית קרופט.‬
‫תודה על המידע.‬
‫עוד אירועים הרסניים‬ ‫ביומן שלך שאני אמורה לדעת עליו?‬
‫שום דבר מתוכנן.‬
‫נראה לי שאישאר בבית למשך כמה זמן.‬
‫סוף סוף אתחיל לעשות יוגה.‬
‫אל תשכחי את שיעור הריקוד.‬
‫יופי. לא יזיק לך קצת פחות ריגוש.‬
‫מישהו רוצה לדבר איתך.‬
‫תודה, גברת קרופט.‬
‫נראה שהתפוח יכול, למעשה,‬
‫ליפול רחוק מהעץ.‬
‫כל הפריטים האלה יוחזרו, כפי שדיברנו.‬
‫תודה.‬
‫ואת, על התרומה הנדיבה שלך,‬
‫אני בטוחה שנהיה בקשר.‬
‫זה מרגיש עצוב.‬
‫אני מניחה שככה מרגישים בכל סוף עידן,‬
‫אבל זה עדיין הדבר הנכון לעשות.‬
‫אבא שלי אהב את השרידים האלה,‬
‫אבל לא כולם שייכים לו.‬
‫אתה יוצא להרפתקה?‬
‫אשו נתן לי רשימת מקומות‬ ‫באפריקה שחובה לבקר בהם.‬
‫זה בגודל של רומן.‬
‫ואני מרגיש מוכן.‬
‫אחת לדרך.‬
‫אני אעמוד על המשמר בזמן לא תהיה כאן.‬
‫אני יכולה להתרגל ללהישאר בבית‬ ‫בזמן שמישהו אחר יוצא.‬
‫לחמניות ממולאות בבשר?‬
‫אבא.‬
‫אני מצטער שלא הצלחתי להציל אותם.‬
‫הגיע הזמן לבנות מחדש.‬
‫- התראה! עצם מתקרב! -‬
‫אמרתי לך שהבוסית שלך לא תצליח.‬
‫את מוכנה להקשיב למישהי שבאמת יודעת‬
‫איך להתמודד עם לארה קרופט?‬
‫- טומב ריידר: האגדה על לארה קרופט -‬
‫תרגום כתוביות: סיון שפירא‬