FØR
Allerede?
Jeg har ikke fått testet den.
Best den virker.
Jeg visste det var potensial for rom mellom verdener,
men hadde aldri sett for meg dette.
Denne greia må repareres. Håper det er fastland der inne.
Tomt.
Det er ingen her. Ganske dystert.
Det er perfekt.
Sonic vil elske dette stedet.
Stopp der, skadedyr!
NÅ
Jeg hater dette stedet.
Knus dem!
Takk for at du stakk innom.
Rådet får straks adgang til systemet igjen.
-Ikke si at vi er fanget her inne. -Dette går helt etter planen.
Planla du det?
Det? Nei.
Stopp! Rådet tror vi har tenkt oss ned.
Vi skal ta en annen vei.
Brikker faller på plass. Vi har fragmentene og kan fikse alt.
Det blir perfekt.
Hvor ble de av?
Fragmentene er borte!
Hva i all verden gjør du der ute?
Stille! Alle sammen! Vi har ett enkelt mål.
Ta tilbake fragmentene. Hvor er de?
Det ser ut som de er på vei ned til gata.
Send Egg-forcerne til kjernen.
Vi knuser dem når de går ut.
-Kraften bør minke. Vi har fragmentene. -Energien lagres i Moderskipet.
Kraften minskes ikke ennå.
Du er full av overraskelser.
Hvis du liker det, vent til du ser hva jeg har i Dystopien.
Gleder meg til å høre mer, men vi må dra til Ghost Hill.
Ghost Hill?
Ja! Akkurat som den originale. Den har et fjerde fragment og en tegning.
Tegning?
Nøkkelen til å sette sammen prismet!
-Nettopp. -Hvordan kommer vi til Ghost Hill?
Jeg baner vei. Få fragmentene ut.
Babyen igjen?
Hva var det om på vei mot gata?
"Hva var det om…" Sånn høres du ut.
Dyster, Dvaske! Få eggplomotivet i lufta.
Kjør, kjør!
Neste stopp, prismetegning.
Min skjønne.
Portalene burde ikke ha stått åpne. De forfaller.
Kan vi gå gjennom dem?
Jeg stoler ikke på dem. De ser ustabile ut.
Ypp med kompisen min så smeller det!
-Det var episk! -Ja, det var det.
Ingenting kan stoppe oss nå!
Kan du slutte å si sånt?
Uansett hvor rask du er, innhenter alltid tiden deg.
-Tiden og Chaosrådet. -Kan du bare plaffe dem ned?
Vi styrter!
Fragmentene!
-Gikk det bra? -Splinterdisken er nede. Ta fragmentene.
Nine! Dukk!
Ja da! Rust og Sort Rose!
Hvem er ubrukelig nå?
Forræderen skal betale for det!
Jeg får oss til tomrommet.
-Vi må dra. -Hvordan kan du få oss til tomrommet?
Teknisk sett så løper jeg fort og en portal åpnes.
Dette har du gjort ofte? Til høyre!
-Ikke akkurat ofte. -Hvor ofte? Til venstre!
Én med vilje, og jeg dyttet ikke en fragmentkasse, men det var kult.
Til høyre!
Jeg får ikke fart med Egg-forcerne etter oss.
Vi må bruke en portal for å unnslippe.
Dårlig idé. Portalen går rett inn i et annet splintervers.
Det er ustabilt.
-De kom seg gjennom og klarte seg. -Ok, greit.
Gjennom portalene!
-Har deg! -Takk.
Det er det venner er til for.
Bygninger? Her?
To bak deg. Kan du løpe fortere?
Jeg får ikke nok fart på vannet.
Det er ingen vind i seilene! Forbaska bygninger!
Ahoy, folkens!
Sonic. Du er tilbake. Du har din egen båt.
Dette er ingen båt.
Teknisk sett er alt som flyter en båt.
Vi er bare på gjennomreise. Kan dere hjelpe oss?
Det byr på mer trøbbel, men hvis du har noe å forhandle med…
Gira på å ta dem igjen?
De er som å ha bly i støvlene.
Jeg har klødd etter å fyre opp kanonene.
Takk, Matros!
Hva gjør de? Båten er laget av tre.
Kjekt å ha venner i splinterversene.
Du vil elske Tails.
-Gru? -Jeg vil ha min skjønne.
Dere har henne!
Ja, det er flott å ha venner.
Jeg trodde vi hadde skværet opp.
Du trodde feil.
Stikk, Sonic, jeg fikser dette.
Du liker ikke meg, men dere burde være venner.
Det skjer ikke. Jeg har nok venner.
Den eneste jeg trenger er min skjønne.
Rådets styrker samles. Du tok med trøbbel hit. Ta det og dra.
Vi har større problemer.
Vi må dra. Jeg kjøper dere litt tid.
Nei! Kom tilbake!
Der er dere. Sonic og fragmentene er på vei til Buskasportalen.
Samle alle styrkene!
-Det var… -Gøy, sant?
Bli vant til det.
Når prismet er satt sammen, blir ting rå hele tiden i Green Hill.
Green Hill?
Chaosrådet leker ikke.
De er etter fragmentene. Vi må til tomrommet.
Vi trenger en rullebane.
Avskogingen og kommersiell utbygging gjør meg sint.
Ikke bare deg.
-Vennen din ligner på Mangey! -Hvem er det?
-Torn Rose, møt Tails Nine. -Bare Nine.
Hva har du gjort nå?
Ikke meg. De.
De får ikke gjøre mer skade på min jungel.
Jordskjelv? Ser ikke moder jord at jeg prøver å redde virkeligheten?
Det var ikke et jordskjelv. Se.
-Ikke bra. -Kraften øker fordi de er nær hverandre.
Kassa gir snart etter.
Rydder du vei?
For Buskaslabyrinten!
Hvem er det?
Nå går det fort!
Hva skjedde? Hvor er Sonic? Hvor er fragmentene?
Sonic?
På tide.
Nine, Shadow. Shadow, Nine.
Du er ikke en annen Sonic. Dere kunne vært tvillinger.
Neppe. Jeg er den ultimate livsform.
Ikke hør på ham! Kom igjen.
Jeg vil alltid være din wingman.
-Skogen er jordens vakreste sted. -Si hvem jeg skal knuse…
Sykofantisk ønsketenkning.
Denne verdenen er som et ufødt splintervers,
som om den stoppet opp i plantegningsfasen.
Det kan være nyttig i Dystopien.
…får ting gjort.
Jeg vil alltid være din wingman.
Er dette vennen Sonic trodde var som meg? Vi ligner ikke engang.
Hva skjedde?
Nok et virkelighetsskjelv. Vi må skynde oss.
Følg meg.
Det er over.
Nå må vi bare gjenoppbygge prismet.
Stopp! Det er ikke så enkelt. De må settes nøyaktig sammen.
En liten feil kan ha store konsekvenser.
Folk, steder og ting kan rives ut av eksistens.
Én liten feil, og virkeligheten endres for alltid.
-Små detaljer er ikke min greie. -Jeg fikser det.
-Jeg må gjøre noen beregninger. -Kan vi hjelpe?
Jeg må få jobbe i fred. Ingen distraksjoner.
Jo flere kokker, jo mer søl. Ingenting må gå galt.
Jeg tar med Sonic ut.
Takk for at du bygger det. Vi er et bra team.
Først må jeg stabilisere fragmentenergien.
Kan du stole på ham?
Du eier ikke tillit. Derfor har du ingen venner.
Din venn vil ikke det samme som oss.
Opp med humøret. Vi er så nærme slutten på dette.
Når prismet er ferdig
og Green Hill gjenopprettes, blir alt som det var.
Vi klarte det.
Jeg kan ha forhastet meg.
En ny verden som har nok et fragment.
Fortreffelig.
KNUSENDE KONTROLL
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins