Pořad pro dospělé. Sledování je na uvážení diváků.
Chula svůj krámek už dávno zavřela.
Musíš mít napilno, když se Maya vrátila.
V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH JSTE VIDĚLI
Chybělo ti místo a smysl života.
Obojí teď máš u mě.
Maya je zpět.
Přišel čas královny.
Je úplně jak její fotr.
Tohle ti nikdy neodpustím.
Možná jí nemusíš nic říkat. Možná jí jen zkus naslouchat.
Mluvíš jako Fisk.
Takže jsi se mnou, nebo proti mně?
Předkové chránili svou rodinu.
Tvoje babička tohle všechno ví.
Zase ti šuškaj do ouška předkové?
Nechceš se jí zeptat?
Můj otec byl taky zabit.
Bylo mi tenkrát dvanáct let.
Ne.
Málem jsme umřeli, protože je na tebe vypsaná odměna!
Ty se musíš naučit přecházet mezi těmi světy.
Ty jsi má rodina.
Hádám, že všichni chceme,
- aby to bylo jiný. - Jedu taky.
Mayo!
Ty a já jsme rodina.
Děkuji, strýčku.
Děj se, co děj.
Nanuky, zmrzlina.
Čokoládová, jahodová, vanilková.
Máš penízky?
Díky. Ahoj.
Co si dáš?
Chci.
Ne, ty už došly.
Jsi vadná nebo co?
Chci.
Ale kterou?
Řekni to.
Nerozumím ti.
Běž pryč.
Počkej tu, Mayo.
Strýček si něco vyřídí.
Pojď sem!
Jo, potřebuju nový sako. Nechci, aby Maya viděla...
Neboj se.
Připijme si.
Na tvou poslední lekci.
Poslední?
- Poslední? - Ano.
Nedělní večeře nám stále zůstanou.
Ale tvůj výcvik je u konce.
Jsi připravena.
Na co?
Proměnit teorii v praxi.
Jen my dva si můžeme vzájemně důvěřovat.
To je tvá poslední lekce.
Můžete jít.
Já nic nevím.
Nikomu nic neřeknu.
Prosím. Nechte mě jít. Ne!
MARVEL STUDIOS UVÁDÍ
V PRODUKCI KEVINA FEIGEHO
PODLE KOMIKSŮ MARVEL
Jen klid.
Promluvíme si?
Co to má sakra být?
Dárek.
Ty rozumíš, co ti říkám?
Ano.
Pořídil jsem si na to vybavení.
Považuji za důležité s tebou komunikovat bez prostředníků.
Já myslela, že jsi...
Mrtvý. Jo.
V New Yorku jsi pro to udělala, cos mohla.
Proč jsi tady?
Rád bych si s tebou dal zase nedělní večeři.
Je čtvrtek.
Nehněvám se na tebe, Mayo.
Navzdory
tomu suvenýru, cos mi zanechala.
Udělalas, cos musela, jak jsem tě učil.
Působivé.
A myslím, že jsi částečně i ráda, že jsem stále naživu.
Ne. Ujišťuju tě, že jsem tě chtěla zabít.
Ale z tvého výrazu jsem vyčetl něco jiného.
Úlevu.
Trápí mě, že jsi tak rychle uvěřila tomu nejhoršímu.
A uchýlila se k násilí.
Násilí je řeč, které rozumíš.
A já myslel, že mě máš za hrdinu.
To bývalo.
Kryl jsem ti záda.
Ani pak jsem nesnesl, že by ti někdo ublížil.
To se nezměnilo.
Otevřu víno.
Kam se podělo to Lafite?
Vylila jsem ho do dřezu.
Je to výborné víno.
Sušenky z Levain. Máš je stále ráda?
Fajn.
Doufejme, že neskončí jako to víno.
Už je to dlouho, co jsme spolu večeřeli.
Řekl jsem, že jen my dva si můžeme vzájemně důvěřovat.
Vím přesně, co jsi zač.
Vždycky jsem to věděl.
Co tady chceš?
Něco ti navrhnout.
Chceš impérium? Máš ho mít.
Můžeš mít všechno.
Stačí, když se vrátíš domů. Se mnou.
O víkendu se vracím do New Yorku.
Do té doby budu v Čoktském kasinu.
Budu tam na tebe čekat.
Doufám, že odletíme spolu.
Promysli to.
ZAVŘENO Z DŮVODU RENOVACE
Vy jste spolu večeřeli?
Chce ze mě mít královnu.
Prosím řekni mi,
že nejsi tak blbá.
Ty myslíš, že to nezvládnu...
Já vím, že to zvládneš.
A to mě právě děsí.
Víš, proč jsem v 45 furt sám?
Protože o všechny, které jsem měl kdy rád,
mě připravil on.
Když umřel tvůj otec,
chtěl jsem odejít.
Fisk
řekl, že mě zabije,
pokud půjdu.
A tak
jsem se vrátil sem
dělat jeho levárny.
A já
nechci,
abys
byla jako já.
Tvrdíš, že ti na mně záleží.
Ale nechal jsi mě v New Yorku.
Samotnou.
A mně nebylo dobře.
Promiň.
Já
byl zmatenej.
A bál jsem se.
ČOKTSKÝ POTLACH
Podala bys mi jednu tu žárovičku?
No jasně.
Chulo?
Mayo!
Mayo, co je ti?
Mayo? Mayo!
Mayo, prober se!
Kde to sakra jsem?
Co to děláš?
Něco se s tebou děje.
Chula ti pomůže.
Jdi za ní.
Dáš si něco k pití?
Limču?
Přestaňme předstírat,
že je všechno v pořádku.
Fajn.
Posaď se.
Řekni mi,
co tak vážného
se stalo?
Něco se mi děje
v hlavě.
Někdy mám pocit, že přicházím o rozum.
Je to jako sny,
ale přicházejí, ať spím nebo ne.
Posledních 24 hodin
to je
intenzivnější.
Intenzivnější?
Jak?
Nedá se to krotit.
Vidím nějaké lidi,
které neznám, na místě, na kterém jsem nikdy nebyla.
Jak dlouho se ti to děje?
Co jsem přijela do Tamahy.
Co přesně vidíš?
Padat strop jeskyně.
A stromy.
Ženu splétající si copy.
Co je?
Všechno
to už dává smysl.
Popisuješ to,
co jsem viděla
tu noc,
kdy jsem porodila
tvou matku.
Lékaři v nemocnici
zjistili při porodu komplikace.
Já i mé dítě,
tvá matka,
jsme byly v nebezpečí.
„Je to v rukou Božích,“ řekli mi.
Navzdory jejich zákazu
mě má rodina
odvezla z bělošského špitálu.
Zavezli mě k porodní bábě,
kde jsem zůstala ve společnosti svých sester.
Netušila jsem, že jsou stále se mnou.
Věděli přesně, kdy jich bude zapotřebí.
V tu noc jsme se tvá matka a já...
Zmítaly jsme se mezi životem a smrtí.
Taloa přišla na svět,
aby sňala z druhých bolest.
Měla dar.
Uměla léčit.
Existuje jedinečné
pouto mezi
matkou a dítětem.
Nezničitelné pouto.
Když
tvá matka zemřela...
Já...
Srdce mi
pukalo žalem.
Chtěla jsem zemřít.
A ty...
Vydědila jsi mě.
Ne.
Ne tebe.
Tvého otce.
Byla jsem vzteklá.
Když jsem vyrůstala,
táta mi pořád říkal,
že jsi rozvrátila naši rodinu.
Že jsi s námi nechtěla nic mít.
Nezvládala jsem
být
v tvé přítomnosti.
Stále jsem ji v tobě viděla.
A myslím,
že to jsou
echa generací,
která přichází
k nám,
když je potřebujeme
ze všeho
nejvíc.
Byla jsem dítě.
Potřebovala jsem tě.
Byla jsi sobecká!
Tak jak to šlo?
Těžko říct. Bylo to vyčerpávající.
Jo, tady si na tu opravu něco najdu.
„Všechno, na co dopadá světlo, je tvoje.“
To je ze Lvího krále, ne?
Je to jinak, ale stejný.
Víš, co potřebuješ?
Poznám to, až to najdu.
Chula říká, že všechno rozbitý se dá spravit.
A že když něco chceš, nevyhazuj to.
Neztrať se tam.
Hádám, že jsi mě přišla zabít.
Už zas.
Nevím o jediné chvíli, kdy bych tě neměl rád jako svou dceru.
Měli jsme jen sebe.
Nevzpomínáš si?
Moje vzpomínky jsou lež.
Fantazie děcka,
co změnily monstrum v hrdinu.
Monstrum.
Vědělas, čeho jsi součástí. A moc dobře.
Zabila jsi pro mě spoustu lidí. Orodovala jsi snad za jejich životy?
Takže kdo z nás dvou je monstrum?
Izoloval jsi mě.
Řekl jsi mi,
že jsi jediný, komu můžu důvěřovat.
Ale byla to lež.
I ty kontaktní čočky
sis pořídil,
protože ti nestálo za to se učit znakovat.
Já se o tebe staral!
A teď vím, že jsem selhal.
Tak jako selhal můj otec.
Tohle nosím u sebe.
Abych nikdy nezapomněl, odkud pocházím.
A na to, co jsem musel udělat.
Chci ti to předat.
Můj otec se cítil silnější, když bil mou matku.
Dokud jsem nebyl dost silný, abych ho zastavil. Tímhle.
Tak tvůj otec zemřel?
Ty jsi
ho zabil?
Zabil jsem ho, abych se osvobodil.
Abych mohl jít životem vpřed.
Takže dost už těch her.
Na. Osvoboď se.
Do toho.
Osvoboď mě!
Ty a já, Mayo. Kruh se uzavřel.
Ráno se vrať domů.
Mám tě rád.
Mám tě ráda.
OPOUŠTÍTE MĚSTO TAMAHA V OKLAHOMĚ
Jo.
Je mi líto, pane Fisku.
Sledovali jsme ji, ale zmizela nám.
České titulky Vojtěch Kostiha