Az epizód megtekintése nagykorú felügyelete mellett ajánlott.
Chula boltja jó ideje zárva tart.
Biztos sűrű a programod most, hogy Maya itt van.
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Eddig hiányzott a háttér, no meg a cél.
Ezeket megkapod. Tőlem.
Maya visszatért.
Átveszem Fisk helyét.
Pont olyan, mint az apja.
Ezt soha nem bocsátom meg.
Talán nem is kéne beszélned. Elég lenne, ha figyelnél rá.
Tudod, ki mondott ilyeneket? Fisk.
Szóval velem vagy, vagy ellenem?
Az őseink vigyáznak a családjukra.
A nagyanyád sokat tud erről.
Megint sutyorognak a füledbe az őseid?
Szerintem őt kérdezd!
Az én apámat is megölték.
Tizenkét éves koromban.
Ne!
Majdnem meghaltunk, mert vérdíj van a te fejeden?
Meg kell tanulnod áthidalni a két világot.
Egy család vagyunk.
Azt hiszem, mindnyájan csinálunk olyat,
- amit megbánunk. - Én is megyek!
Maya!
Te és én egy család vagyunk.
Köszönöm, bácsikám!
Bármi lesz is.
Jégkrémszendvics.
Csokis, epres, vaníliás.
Hoztál elég pénzt?
Köszönöm! Szia!
Te mit kérsz?
Kérek!
Nem, az elfogyott.
Ennyire hülye vagy?
Kérek!
Melyik kell?
Szólalj már meg!
Nekem ne mutogass!
Na jól van. Tűnés!
Várj egy picit, Maya!
Van egy kis dolgom.
Gyere csak!
Igen, kell egy új zakó. Nem akarom, hogy Maya…
Nem kell félni.
Igyunk!
Az utolsó leckére.
- Utolsó? - Igen.
Persze megmaradnak a vasárnapi vacsoráink.
De a tanulóidőd véget ért.
Készen állsz.
Mire?
Hogy áttérj az elméletről a gyakorlatra.
Mi ketten csak egymásban bízhatunk.
Ez az utolsó lecke.
Elmehet.
Nem tudok semmit.
Senkinek se beszélek erről.
Kérem! Engedjenek el! Ne!
A MARVEL STUDIOS BEMUTATJA
A MARVEL KÉPREGÉNYEI ALAPJÁN
Ne mozogj!
Beszélhetnénk?
Ez meg mi a franc?
Egy ajándék.
Érted, amit jelelek?
Igen.
Készíttettem néhány segédeszközt.
Úgy éreztem, fontos, hogy tudjunk kommunikálni, közvetítő nélkül.
Azt hittem, neked…
Végem? Igen.
Igen, a New York-i eset után sejtettem.
Mit keresel itt?
Arra gondoltam, hogy elkölthetnénk egy vasárnapi vacsorát, ahogy régen.
De csütörtök van.
Nem vagyok rád dühös, Maya.
Noha…
hagytál nekem egy kis szuvenírt.
De azt tetted, amit helyesnek éreztél, ahogy tanítottam.
Le a kalappal!
És szerintem a lelked mélyén örülsz, hogy élek.
Nem. Hidd el, hogy ki akartalak nyírni!
De az arcodról mást olvastam le, amikor megláttál.
Megkönnyebbültél.
Fáj, hogy ilyen könnyen képes voltál elhinni a legrosszabbat.
És durván kezet emeltél rám.
Mindig is az erőszak volt a nyelvünk.
Azt hittem, inkább hősiesnek tartasz.
Régen így volt.
Mindig védelmeztelek.
Akkor sem bírtam nézni, ha bántottak.
Ez nem változott.
Kinyitom a bort.
Mi van a Lafite-tal?
Kiöntöttem a mosogatóba.
Azt mondták, igazán ízletes.
Ez a Levainből van. Még mindig szereted?
Jó.
Reméljük, nem úgy végzi, mint a bor.
Régen vacsoráztunk már így együtt.
Megmondtam, hogy mi ketten csak egymásban bízhatunk.
Látom, mennyi minden van benned.
Mindig is láttam.
Miért vagy itt?
Van egy ajánlatom.
Nagyon vágysz a hatalomra. Megkapod.
Bármit megkaphatsz.
De cserébe gyere haza! Velem.
A hétvégén indulok New Yorkba.
Addig pedig a Csaktó Kaszinóban leszek.
Ott várok rád.
Remélem, rajta leszel a gépen.
Gondold át!
FELÚJÍTÁS MIATT ZÁRVA
Micsoda? Vacsoráztatok?
Én lehetek az új Vezér.
Kérlek, mondd,
hogy nem vagy ilyen hülye!
Attól, hogy szerinted nem menne…
De, tudom, hogy menne.
Ez az, ami megijeszt.
Tudod, miért vagyok 45 évesen egyedül?
Mert Fisk mindenkit, akit szerettem,
elvett tőlem.
Miután az apád meghalt,
megpróbáltam kiszállni.
De Fisk
azt mondta, megöl,
ha megteszem.
Úgyhogy…
visszajöttem ide.
És elvégeztem a piszkos munkát.
És én…
nem akarom,
hogy te is
úgy járj, mint én.
Azt mondod, aggódsz értem.
De otthagytál New Yorkban.
Egyedül.
Pedig össze voltam törve.
Sajnálom!
Nem tudtam…
mit csináljak.
Féltem.
A CSAKTÓ TÖRZS GYŰLÉSE
Adj egy olyan izzót, légyszi!
Máris.
Chula!
Maya!
Maya, minden oké?
Maya!
Ne, Maya! Hallasz engem? Maya!
Hova hoztál?
Mit művelsz?
Valami nem stimmel.
Chula tud segíteni.
Menj szépen!
Nem kérsz valamit inni?
Van üdítő.
Ne tegyünk úgy,
mintha minden rendben lenne!
Jó.
Ülj le!
Most mondd el…
hogy mit akar Henry!
Mi ilyen fontos?
Valami történik
a fejemben.
Néha úgy érzem, becsavarodom.
Például álmokat látok,
amikor nem alszom.
Az elmúlt 24 óra
nagyon…
intenzív volt.
Intenzív?
Hogyhogy?
Élénk.
Látok egy csomó embert,
akiket nem ismerek, egy olyan helyen, ahol sose jártam.
És mennyi ideje van ez veled?
Mióta Tamahában vagyok.
Miket látsz?
Egy beomló barlangot…
És fákat.
Egy nőt, aki a haját fonja.
Mi ez?
Világos.
Most már mindent értek.
Azokat, amiket mondtál…
én is láttam
azon az estén…
amikor megszültem…
anyádat.
Az orvosok a kórházban
közölték, hogy komplikációk léptek fel.
Én és a baba,
vagyis anyád,
mindketten veszélyben voltunk.
Azt mondták, Isten kezében vagyunk.
A tanácsaik ellenére
a családom
kihozott a fehérek kórházából.
Elvittek egy bábához…
ahol ott lehettek velem a nővéreim.
Nem mondhatnám, hogy mindig velem voltak.
De tudták, mikor van rájuk igazán szükség.
Aznap este anyáddal a hasamban
éreztem, hogy bármikor meghalhatunk.
Taloa már a születésekor is
csillapította mások fájdalmát.
Ez egy adottság.
Gyógyító volt.
Van egy különleges…
kapocs, ami összeköti…
az anyát és a gyermekét.
Egy elszakíthatatlan kötelék.
Amikor…
anyádat megölték…
én…
A szívem…
összetört.
Meg akartam halni.
És te…
Eltaszítottál.
Dehogy.
Nem téged.
Az apádat.
Annyira dühös voltam!
Kis koromban csak azt hallottam
apámtól…
hogy szétromboltad a családot.
Hallani sem akartál rólunk.
Nem bírtam…
elviselni…
hogy ott vagy a közelemben.
Mert annyira hasonlítasz anyádra.
És azt hiszem…
a régi nemzedékek
suttognak nekünk…
nyújtják a kezüket…
felénk.
Pont akkor, amikor nekünk…
a leginkább…
kellenek.
Még gyerek voltam.
Szükségem volt rád.
De te magadat választottad!
Na mi volt bent?
Hagyjuk! Elegem van!
Biztos lesz itt alkatrész Pokni kocsijához.
„Ameddig a napfény elér, minden a tiéd.”
Ez Az oroszlánkirályból van?
Mondanak benne valami ilyesmit.
Tudod, mit keresel?
Ha látom, tudni fogom.
Chula szerint mindent meg lehet javítani.
Ha tényleg fontos neked, ne mondj le róla!
Nehogy eltévedj!
Gondolom, azért jöttél, hogy megölj.
Ismét.
Soha nem volt olyan, amikor nem szerettelek lányomként.
Csak mi voltunk egymásnak.
Hát nem emlékszel?
Az emlékeim hazugságok.
Egy gyerek képzelgései,
amikben egy szörnyetegből hős lett.
Szörnyetegből?
Tudtad, miben veszel részt. Egész végig.
Hány embert öltél meg nekem? Próbáltad megvédeni őket?
Szóval mondd csak, ki a szörnyeteg?
Elszigeteltél.
Azt mondtad,
hogy csak benned bízhatok.
De hazudtál.
Ezt a kontaktlencsét is
azért szerezted be,
mert nem tanulsz meg értem jelelni.
Mindig számíthattál rám!
Most már tudom, hogy csalódást okoztam.
Ahogy nekem is az apám.
Ezt magamnál tartom.
Ezzel emlékeztetem magam arra, hogy honnan jövök.
És mit kellett csinálnom, hogy idejussak.
De most szeretném rád hagyományozni.
Az apám erősebbnek érezte magát, amikor anyámat verte.
De aztán elég erős lettem, hogy leállítsam. Ezzel.
Így halt meg az apád?
Te…
ölted meg?
Azért tettem, hogy szabad legyek.
Hogy előrelépjek az életben.
Ne játszadozzunk!
Tessék! Szabadulj fel!
Csináld!
Szabadíts fel!
Látod, Maya, ezzel bezárult a kör.
Reggel gyere haza!
Szeretlek.
VISSZAVÁRJUK!
Igen?
Sajnálom, Mr. Fisk.
Követtük a lányt, de meglépett.