‫על מה אתם חושבים‬ ‫כאשר אתם חושבים על אמריקה?‬
‫הכדור הזה רוסק.‬
‫אילו מילים עולות בראשכם?‬
‫צדק?‬
‫חירות? שוויון?‬
‫מה עם אזרחות?‬
‫לחבריי האמריקאים, האמריקאים החדשים שלנו,‬
‫איזה מסע מדהים כולכם עשיתם.‬
‫המארג של אמריקה מוחזק יחד‬ ‫על ידי חוטי הרעיונות החזקים האלה.‬
‫אנשים נלחמו ומתו‬ ‫על ההגדרות של המילים האלה,‬
‫אבל מה המשמעות האמיתית שלהן?‬
‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫מה אנו רוצים?‬ ‫-צדק!‬
‫מתי אנו רוצים זאת?‬ ‫-עכשיו!‬
‫כל יום כאמריקאים, אנחנו‬ ‫עומדים בזכות מורשת המאבק הזה.‬
‫ובכל רגע אנו מאותגרים‬
‫לעמוד בהבטחה של האידיאלים האלה.‬
‫התיקון ה-14 לחוקה…‬
‫אנחנו רוצות שהתיקון ה-14 יחול על נשים.‬
‫התיקון ה-14 מצוטט ביותר תביעות‬
‫מכל תיקון אחר.‬
‫מהיום שאושרר ועד היום,‬ ‫הרלוונטיות שלו מעולם לא התערערה‬
‫ולמרות זאת, אנחנו בקושי יודעים שהוא קיים.‬
‫מה שמדהים אותי זה שאמריקאים ממוצעים רגילים‬
‫לא מתביישים לדבר‬ ‫על זכויותיהם על פי התיקון הראשון‬
‫יש אמריקאים שהדבר‬ ‫החשוב ביותר להם הוא התיקון השני,‬
‫ובכל זאת, לרוב, הדרך שבה‬ ‫אנחנו חושבים על עצמנו כאמריקאים,‬
‫רוב הדברים שאנחנו גאים בהם,‬
‫ורוב הדרכים שבהן‬ ‫אנחנו מאמינים שאנחנו חופשיים‬
‫מוטבעים בתיקון ה-14.‬
‫אז כשהבנתי את זה, הייתי חייב לספר לכם.‬
‫זאת הסיבה שאנחנו כאן.‬
‫סימן.‬
‫אקשן!‬
‫לספר את הסיפור שלנו, לספר את הסיפור שלו.‬
‫הסיפור של התיקון ה-14 לחוקה.‬
‫- התיקון ה-14 -‬
‫התיקון ה-14.‬ ‫זה בסדר אם אתם לא יודעים אותו בעל פה,‬
‫אבל הוא מרכז ההבטחה של אמריקה‬
‫והוא בערך כך:‬
‫אם נולדתם בארה"ב, אתם אזרחים.‬
‫די פשוט, נכון?‬
‫ולפי החוק,‬
‫כולם באמריקה מקבלים‬ ‫את הדבר הזה שנקרא "הגנה שווה".‬
‫זה אומר שלכולנו יש‬ ‫את אותן זכויות ואותן הגנות משפטיות,‬
‫ואף אחד לא יכול לקחת‬ ‫אותן מכם ללא הליך הוגן.‬
‫זאת זכותכם להגנה בבית משפט.‬
‫כך שבעיקרון, התיקון ה-14 אומר‬ ‫שכולנו שחקנים שווים באותה קבוצה.‬
‫ועד כמה שזה נשמע פשוט,‬
‫זה מהפכני.‬
‫מזה מורכב החלום האמריקאי.‬
‫אלמלא התיקון ה-14,‬
‫לא הייתי אזרחית ארה"ב.‬
‫ללא התיקון ה-14, נישואים חד-מיניים‬
‫כנראה שעדיין לא היו קיימים.‬
‫אני נשואה לאדם לבן,‬
‫מה שלא יהיה אפשרי ללא התיקון ה-14.‬
‫ההבטחה הבסיסית שהתיקון ה-14‬
‫מציג בפנינו, היא ההבטחה‬ ‫של חברה בה כולם שווים.‬
‫כמי שגדל בפילדלפיה, חוסר השוויון‬ ‫במדינה הזאת לא היה זר למשפחה שלי,‬
‫אבל למרות המאבקים שלהם, ההורים והסבים שלי‬
‫האמינו באמונה שלמה בהבטחה של אמריקה,‬
‫ואני ראיתי ממקור ראשון איך התיקון ה-14‬
‫מתווה את הדרך לעבר החלום האמריקאי.‬
‫בלב התיקון ה-14‬
‫נמצאת ההגדרה של אזרחות באמריקה.‬
‫באמצעות ההגדרה הזאת,‬ ‫כל הזכויות שאנחנו מוקירים ניתנות ומוגנות.‬
‫- אזרחות -‬
‫כדי לספר את הסיפור הזה,‬
‫עלינו לחזור לתקופה‬ ‫לפני שהתיקון ה-14 היה קיים,‬
‫לפני שהעבדות באמריקה בוטלה.‬
‫אנחנו נתחיל עם גבר אחד,‬
‫פרדריק דאגלס.‬
‫אולי שמעתם את שמו בעבר,‬
‫אבל הוא הרבה יותר מאשר‬ ‫רק תסרוקת האפרו המדליקה שלו.‬
‫פרדריק דאגלס נולד לעבדות‬
‫בתקופה שבה עבדות הייתה חלק מהארץ הזאת‬
‫במשך כמעט 200 שנה.‬
‫אף אחד לא ציפה שדאגלס יזכה לחירותו,‬
‫שלא לומר יוביל מהפיכה.‬
‫למרות הסיכון לקבל מכות או גרוע מזה,‬
‫דאגלס עובר על החוק ולומד בעצמו לקרוא,‬
‫ולמרות שניסיונותיו הראשונים‬ ‫לברוח מעבדות נכשלים,‬
‫הוא לא מוותר.‬
‫כאשר מלאו לו 20,‬
‫הוא מצליח להימלט לניו יורק.‬
‫שם אנחנו פוגשים אותו.‬
‫- דאגלס נמלט, הרביעי בספטמבר, 1838 -‬
‫- פרדריק דאגלס, מתנגד לעבדות, 1838 -‬
‫"אני בעיר הגדולה של ניו יורק, בריא ושלם.‬
‫צועד בין ההמון הממהר‬
‫ומביט בפלאים המסחררים של ברודווי.‬
‫חלומות ילדותי התגשמו עכשיו.‬
‫מדינה חופשית סביבי,‬ ‫ואדמה חופשית מתחת לרגליי.‬
‫איזה רגע."‬
‫כאשר פרדריק דאגלס מגיע‬ ‫לרחובות של דרום מנהטן,‬
‫עבד נמלט,‬
‫בתחילה הוא מרגיש‬ ‫איפוריה בלתי ניתנת לתיאור.‬
‫לנשום אוויר חופשי בפעם הראשונה בחייו.‬
‫הוא ניסה לברוח מעבדות בעבר,‬
‫ועכשיו נראה שהוא סוף־סוף השיג את חירותו.‬
‫והוא נתקל בבחור הזה‬
‫שהוא מכיר ממרילנד, שגם הוא היה שם עבד,‬
‫שדאגלס מכיר בתור ג'ייק.‬
‫הבחור אומר, "זה כבר לא מי שאני."‬
‫הוא אומר, "בניו יורק אני ויליאם דיקסון."‬
‫ומר דיקסון אומר לו, "אל תבטח באף אחד.‬
‫אל תבטח בי. אני לא בוטח בך.‬
‫כל אחד כאן יכול לבגוד בך."‬
‫דיקסון אומר לדאגלס, "תיזהר מלוכדי עבדים."‬
‫"עמוד על המשמר."‬
‫בנוסף, יש היסטוריה של קבוצות‬ ‫של שחורים ולבנים שלוכדים עבדים נמלטים.‬
‫- חוטפי ולוכדי עבדים -‬
‫זה מאוד פשוט. דאגלס שווה הרבה כסף.‬
‫מבחינה חוקית, הוא בבעלות של מישהו.‬
‫ובאופן חוקי לאדם זה יש עליו חזקה,‬
‫והוא יכול לשלוח לוכדי עבדים‬ ‫במרדף אחר הרכוש הזה שבבעלותו.‬
‫מחיר על גופם,‬
‫מחיר על עצם קיומם.‬
‫מרגע חירותו,‬
‫הוא מבין שהוא לא חופשי.‬
‫עכשיו, רק בגלל שהחברה‬ ‫והחוקים שלה לא מכירים בך כאזרח,‬
‫זה לא אומר שלאורך זמן‬ ‫אדם לא מצהיר שיש לו את הזכויות האלה.‬
‫דאגלס ללא ספק היה אחד מאלה‬ ‫שטען שמגיעות לו כל הזכויות כאזרח,‬
‫למרות העובדה שחוקי‬ ‫המדינה הזאת שללו אותן מהם.‬
‫לפני התיקון ה-14,‬
‫יש שאלה פתוחה וידועה לשמצה:‬
‫מה הופך אדם לאזרח בארה"ב?‬
‫עבור אפרו-אמריקאים,‬
‫אזרחות היא שאלה שמעוררת ויכוחים לוהטים,‬ ‫שנויה במחלוקת ומאוד מסובכת.‬
‫אזרחות היא הזכות להיות בעלי זכויות.‬
‫יש לכם זכות לקחת חלק,‬
‫יש לכם זכות להצביע,‬
‫יש לכם זכות לדרוש מהממשל‬
‫וגם לקבל הגנה נגד הממשל.‬
‫כל הדברים שבאופן טבעי‬ ‫אנו לוקחים כמובן מאליו,‬
‫התועלת של כל החוקים, הגנה מפני אלימות,‬
‫אנשים עומדים לדין אם הם עושים לנו משהו.‬
‫אם אתם לא אזרחים,‬ ‫אתם לא יכולים להפיק תועלת מהחוקים האלה.‬
‫"ביליתי את היום בליקוט פרחים‬
‫ושזירתם למחרוזות‬
‫בזמן שגופת אבי שכבה‬ ‫במרחק קילומטר וחצי ממני.‬
‫מה אכפת לבעלים שלי מזה?‬
‫הוא היה לא יותר מאשר פיסת רכוש.‬
‫מעבר לכך, הם חשבו שהוא פינק את ילדיו‬
‫בכך שלימד אותם להרגיש שהם בני אדם.‬
‫עבד שמלמד, היה נחשב ככפירה.‬
‫חצוף מבחינתו,‬
‫ומסוכן לאדונים שלו.‬
‫מעולם לא ידעתם מה זה להיות שפחה.‬
‫להיות לחלוטין לא מוגנת על פי חוק או מנהג.‬
‫שהחוקים יפחיתו את ערכך למצב של נכס.‬
‫כפופה לחלוטין לרצונו של אחר."‬
‫היו אנשים שאמרו,‬ ‫"אזרחות שייכת רק לאנשים לבנים."‬
‫ארצות הברית של אמריקה‬
‫לא התכוונה שאנשים‬ ‫של צבע ייכללו בהגדרה הזאת.‬
‫למרבה הפלא,‬ ‫המייסדים כלל לא חושבים על אזרחות.‬
‫- אנו, בני ארצות הברית -‬
‫החוקה המקורית לא עוסקת בנושא האזרחות.‬
‫אין בה כל הצהרה על איך מישהו‬ ‫הופך לאזרח, או מי אזרח ומי לא.‬
‫- גארט אפפס,‬ ‫פרופסור למשפטים, אונ' בולטימור -‬
‫בחלל הזה בו יש מונח שאינו מוגדר, אזרח,‬
‫הגזענות הורשתה לפרוח.‬
‫"כל בני האדם נוצרו שווים",‬ ‫הוא אידיאל מכונן של חוקת ארה"ב.‬
‫היום אנחנו מבינים שזה‬ ‫היה אידיאל שהוטבע בחוקה…‬
‫- וניטה גופטה, משרד המשפטים -‬
‫…אבל לא היה מציאותי.‬
‫החוקה מדברת גבוהה־גבוהה על חופש.‬
‫בלה, בלה, חירות, בלה, בלה,‬ ‫איחוד מושלם יותר,‬
‫אבל יש בה גם את "פשרת שלוש החמישיות".‬
‫זה מתחיל בסדר.‬
‫אנחנו מבססים נציגים‬ ‫על סך כל האנשים החופשיים.‬
‫מגניב.‬
‫לא כולל "ילידים אמריקאים". לא מגניב.‬
‫ושלוש חמישיות מכל האנשים האחרים.‬
‫"אנשים אחרים" היא הדרך‬ ‫של החוקה לומר "עירוני".‬
‫עכשיו דמיינו את זה, שלוש חמישיות אדם?‬
‫לא, אין מה לראות,‬ ‫אנו רק מחלקים לשברים אנושיות.‬
‫איך זה קרה?‬
‫טוב, הדרום רצה יותר ייצוג,‬
‫אז הם טענו שלעבדים‬ ‫מגיע ייצוג, אבל לא זכויות.‬
‫הרגע נלחמת במלחמת העצמאות על כל הבלגן הזה.‬ ‫איך אתם לא רואים את האירוניה בזה?‬
‫רוב 16 הנשיאים הראשונים היו בעלי עבדים.‬
‫אין פלא שהעבדות לא מתה מעצמה.‬
‫וזה גם נתן לבעלי העבדים טיעון משפטי‬
‫שהחוקה מאשרת את העבדות,‬
‫ולהתייחס לבני אדם כמו רכוש בפני החוק.‬
‫המדינה נוסדה גם על הכרזת העצמאות‬
‫וגם על מוסד העבדות.‬
‫וכך, עבור אנשים משועבדים,‬
‫הם היו אזרחים במשמעות‬ ‫של להיות בני אדם בעלי ערך מוסרי וכבוד,‬
‫אבל הם לא היו אזרחים במשמעות המשפטית.‬
‫חלק מהמתנגדים לעבדות כמו פרדריק דאגלס,‬
‫החזיקו ברעיון המסוכן הזה‬
‫שעבדים הם למעשה אזרחים.‬
‫אז, מה הלאה?‬
‫הם התחילו לבדוק אם הם יכולים‬ ‫לעורר את תמיכת הציבור לרעיון הזה.‬
‫שחורים שנולדו חופשיים בצפון,‬ ‫כמו פרנסס הרפר,‬
‫חלקו את סיפור הדיכוי דרך מאמרים ושירה.‬
‫"כולנו קשורים יחד‬ ‫בצרור אחד מדהים של אנושיות,‬
‫והחברה לא יכולה לרמוס את החלשים מבין חבריה‬
‫מבלי לקבל את הקללה לתוך נשמתה שלה."‬
‫וכמו מריה סטיוארט, הם גם‬ ‫מרצים בפומבי לביטול העבדות.‬
‫"זה לא צבע העור שעושה את האדם,‬
‫אלה הם העקרונות שנוצרים בנשמה."‬
‫הרייט ג'ייקובס ואחיה ג'ון ג'ייקובס‬
‫חשפו את חוויותיהם האישיות עם העבדות‬
‫כדי לעורר את האמריקאים לפעול.‬
‫"כל בני האדם נוצרו חופשיים ושווים בידי‬ ‫היוצר והוענקו להם זכויות שאין ליטול מהם.‬
‫איפה זכויות האנשים של צבע‬ ‫באמריקה של היום?"‬
‫- האם אני לא אדם ואח? -‬
‫התנועה לביטול העבדות‬ ‫היא חלק מרתק בהיסטוריה האמריקאית‬
‫שאנשים לא מבינים לגמרי,‬ ‫בחלקה, משום שהייתה כה מגוונת.‬
‫- פגישות לביטול העבדות! -‬
‫ענף אחד של התנועה לביטול‬ ‫העבדות באמת מאמין שהחוקה מרושעת,‬
‫שהחוקה תומכת בעבדות.‬
‫הם אמרו שחוקת ארה"ב הייתה ברית עם המוות.‬
‫והסכמה עם הגיהינום.‬
‫הם אמרו שמה שצריך לקרות היה הרס של החוקה.‬
‫"בואו נפרק את האיחוד."‬
‫אבל היה אגף אחר.‬
‫והחבר המפורסם ביותר שלו היה פרדריק דאגלס.‬
‫האוטוביוגרפיה הראשונה‬ ‫של דאגלס היא ללא ספק פרויקט מסוכן.‬
‫מסוכן לאדם משועבד, לנמלט,‬
‫לפרסם את עצמך.‬
‫הוא עצמו עדיין, במובן המשפטי הרשמי, עבד.‬
‫הוא אדם עם תג מחיר, ולא אדם חופשי.‬
‫- פרדריק דאגלס, עבד אמריקני, סיפור חייו -‬
‫האוטוביוגרפיה הפכה לקלאסיקה‬ ‫באופן מיידי והיא עדיין כזאת.‬
‫קוראים אותה בכל רחבי בעולם.‬
‫באותו זמן זה היה קריטי‬
‫שיהיה מישהו כמו פרדריק דאגלס,‬
‫אדם שחור שהיה עבד,‬
‫שיוכל לדבר באופן אישי על חוויית העבדות,‬
‫שיכול לדבר על זה מממד אנושי.‬
‫לעתים קרובות הוא אמר שהפחד‬ ‫הגדול ביותר שלו בזמן העבדות‬
‫היה פחות הסכנה לגופו מאשר הסכנה לרוחו.‬
‫ההפנמה של הרעיון שיש אנשים‬ ‫שאיכשהו נולדו להיות חופשיים‬
‫ואחרים שנולדים להיות עבדים.‬
‫יש רגע באוטוביוגרפיה הראשונה שלו‬
‫שבה הוא פשוט עוצר, ושואל,‬
‫"מדוע אני עבד?"‬
‫זו שאלה קיומית עתיקה.‬
‫מדוע אני עבד?‬
‫בזמן שהילדים הלבנים האחרים שאני רואה‬
‫חופשיים להתבגר, חופשיים לקבל ספרים,‬
‫חופשיים ללמוד, חופשיים לשוטט ולטייל.‬
‫מדוע אני עבד?‬
‫הוא הרגיש איך זה,‬
‫האכזריות של השעבוד, הניצול.‬
‫הוא החליט שהוא ילחם.‬
‫הוא נוסע בכל רחבי העולם‬ ‫ומדבר על החוויה שלו כעבד,‬
‫מדבר על הצורך במתן חופש לאנשים השחורים.‬
‫זו המטרה לה הוא מקדיש את חייו.‬
‫היה לו כישרון. הייתה לו יכולת לקום ולדבר.‬
‫הוא כנראה הנואם הגדול ביותר במאה ה-19.‬
‫הוא היה מרשים כל כך שהתומכים בדרום‬
‫הפיצו שמועות שהוא מעולם לא היה עבד,‬
‫שהוא הובא ממדינה אחרת,‬
‫שהוא היה שחקן.‬
‫אבל אין כל ספק שהוא כתב את זה.‬
‫משנת 1848, הוא ממשיך‬ ‫לחזק את הפרופיל הציבורי שלו.‬
‫הוא מפרסם את "כוכב הצפון", עיתון מאוד‬ ‫פופולארי בקרב מתנגדי העבדות הלבנים.‬
‫יש את הטיעון שדאגלס מעלה,‬ ‫ושהוא ימשיך לטעון,‬
‫של מעבר מעבד לאזרח.‬
‫בשנת 1852, פרדריק דאגלס‬ ‫הוא כנראה האדם השחור המפורסם ביותר בעולם.‬
‫הוא הבין שלדבריו יש משמעות אדירה‬
‫לאסטרטגיה שתינקט‬ ‫על ידי התנועה לביטול העבדות.‬
‫הוא טען שהחוקה היא מסמך לביטול העבדות,‬
‫היא תומכת בחופש.‬
‫הוא חשב שארה"ב, עם הכרזת העצמאות שלה‬
‫ועם המסורת המהפכנית שלה,‬
‫שעבדות היא דבר שאסור להסכים איתו.‬
‫לפי דאגלס,‬
‫האבות המייסדים לא יצרו‬ ‫מסמך שמעגן את העבדות,‬
‫אלא למעשה הם יצרו מסמך שהבטיח לכל אדם‬
‫את הזכות לממשל עצמי,‬
‫לחירות, ולזכויות אדם.‬
‫הוא באמת האמין ורצה להאמין‬
‫שאנשים כמוהו היו באמת חלק מהקהילה הלאומית.‬
‫- דאגלס נמלט, 1838 -‬
‫אגודת הנשים לביטול העבדות‬ ‫של רוצ'סטר, ניו יורק,‬
‫הזמינה את פרדריק דאגלס לנאום ברביעי ביולי.‬
‫שש מאות איש הגיעו‬ ‫ל"אולם קורינתיאן" לאירוע הזה.‬
‫אבל הקהל שלו לא היו רק 600 האנשים‬ ‫שהיו באולם באותו יום,‬
‫הקהל שלו היה אנחנו.‬
‫הקהל שלו היה העתיד.‬
‫תרשו לי לתאר את האירוע.‬
‫אותם 600 האנשים בקהל‬ ‫הם בעיקר גברים ונשים לבנים.‬
‫באופן כללי הם מסכימים עם פרדריק דאגלס.‬
‫אבל דאגלס יודע שיש הבדל בין הסכמה בתיאוריה‬
‫לבין הבנה עמוקה של המציאות בשטח.‬
‫כדי לגרום להם באמת לראות,‬
‫הוא חייב לספר להם את האמת על עצמם…‬
‫בשנת 1852.‬
‫זה יכול להיות מעניין.‬
‫"עמיתיי האזרחים,‬
‫החותמים על הכרזת העצמאות היו אנשים אמיצים.‬
‫האבות שלכם הצליחו.‬
‫והיום אתם קוצרים את פירות ההצלחה הזאת."‬
‫דאגלס גורם לקהל שלו להרגיש מאוד בנוח‬
‫בנוגע לרביעי ביולי.‬
‫הוא אומר שהאבות המייסדים היו גאונים.‬
‫הם יצרו את הדבר היפה הזה‬ ‫שנקרא הרפובליקה האמריקאית.‬
‫זאת פתיחה רגועה מאוד.‬
‫ואז יש רגע שבו הוא אומר, "סלחו לי."‬
‫"מדוע הזמינו אותי לדבר כאן היום?‬
‫איזה קשר יש לי או למי שאני‬ ‫מייצג עם עצמאותכם הלאומית?‬
‫הרביעי ביולי הוא שלכם, לא שלי.‬
‫אתם יכולים לשמוח.‬
‫אני חייב להתאבל.‬
‫אזרחים, אתם מתכוונים ללעוג לי‬
‫בכך שאתם מבקשים ממני לדבר כאן היום?"‬
‫ואז הוא מתפוצץ על הקהל שלו,‬
‫בתיאור ארוך של האימה‬ ‫והזוועות של הסחר בעבדים,‬
‫מכירות פומביות של עבדים בדרומה של אמריקה.‬
‫הוא גורם לקהל שלו‬ ‫להרגיש זאת בחושים של עצמם.‬
‫איך הריח התא בו הוחזקו‬ ‫העבדים על ספינת העבדים.‬
‫הוא מספר להם על הקולות והרגשות‬ ‫של אישה מתייפחת כשהילד שלה נמכר לעבדות.‬
‫הוא לוקח אותם לליבה הנורא של העבדות.‬
‫"לגזול מהם את חירותם, להעביד אותם ללא שכר,‬
‫להכות אותם במקלות, לפשוט את בשרם עם שוטים,‬
‫לשבור להם את השיניים, לשרוף את בשרם.‬
‫צעקות החירות והשוויון שלכם,‬
‫הדרשות וההודיות שלכן הן צביעות בלבד.‬
‫אין אומה על כדור הארץ‬
‫שאשמה כרגע במעשים יותר מזעזעים‬ ‫ועקובים מדם מאשר תושבי ארצות הברית.‬
‫הוא מדבר אל האנשים שהם…‬
‫שמצדדים בו ואומר, "אתם לא בצד שלי מספיק.‬
‫אתם לא עושים מספיק כדי להילחם בעבדות.‬
‫זאת שנת 1852.‬
‫אני חופשי כבר 14 שנה,‬
‫אבל זה עדיין קורה."‬
‫זאת אומה שאמורה להיבנות סביב חופש,‬
‫להיבנות סביב תפיסות של שוויון אנושי.‬
‫כל עוד העבדות ממשיכה, האומה היא שקר.‬
‫"אמריקה כוזבת לעבר, כוזבת להווה,‬
‫וקושרת עצמה חגיגית להיות כוזבת לעתיד.‬
‫הרשו לי לומר לסיכום,‬
‫אני לא מתייאש מהמדינה הזאת.‬
‫חיסול העבדות בטוח,‬ ‫ולכן אני מסיים במקום שבו התחלתי.‬
‫עם תקווה."‬
‫אני חושבת שהוא ראה את עצמו כאזרח.‬
‫השאלה היא האם הממשלה רואה בו אזרח.‬
‫זה העניין המרכזי.‬
‫אני חושבת שבשביל כל כך הרבה אנשים,‬ ‫כל כך הרבה אפרו-אמריקאים,‬
‫תמיד חשבנו על עצמנו כאזרחים,‬
‫תמיד חשבנו על ארה"ב כמדינה שלנו.‬
‫השאלה היא האם המדינה‬ ‫חשבה עלינו באותו האופן.‬
‫בית המשפט העליון של ארה"ב‬ ‫שוכן במבנה השיש הלבן המרהיב הזה.‬
‫צדק שווה תחת החוק.‬
‫שפת החוקה לא תמיד ברורה לגמרי.‬
‫וזו אחת הסיבות שבגללן‬ ‫יש את בית המשפט העליון.‬
‫חלק מתפקידו הוא לפרש,‬
‫לעזור להבין את משמעותה של החוקה‬
‫ואז לדאוג שינתן לנו דין וחשבון על זה.‬
‫זו השלוחה השלטונית השלישית שלנו‬
‫והסמכות האולטימטיבית של מערכת המשפט שלנו.‬
‫אז מה היה לבית המשפט העליון לומר‬
‫על מי הוא אזרח אמריקאי ומי לא?‬
‫שנת 1857, דרד סקוט נגד סנפורד.‬
‫דרד סקוט היא ההחלטה‬ ‫הגרועה ביותר שקיבל בית המשפט העליון,‬
‫והוויכוח היחיד הוא אם היא‬ ‫הכי גרועה או השנייה הכי גרועה.‬
‫דרד סקוט הוא עבד לרופא מנתח.‬
‫המנתח הביא את סקוט כעבד‬ ‫ממדינת העבדים של מיזורי‬
‫לוויסקונסין, שהייתה מדינה חופשית.‬
‫מאוחר יותר, במיזורי, הרופא הלך לעולמו.‬
‫בהמשך, סקוט פונה לבית המשפט העליון‬
‫וטוען שברגע שהוא חי במדינה חופשית,‬
‫הוא כבר אינו רכוש, והפך לאזרח חופשי.‬
‫אם בית המשפט פוסק לטובתו של דרד סקוט,‬
‫לאנשים משועבדים תהיה‬ ‫דרך ברורה להפוך לאזרחים חופשיים.‬
‫אם הם פוסקים נגד, הדלת סגורה.‬
‫- רוג'ר ב. טוני, שופט בית המשפט‬ ‫העליון של ארה"ב 1836-1864 -‬
‫"אנו חושבים שכושים‬ ‫לא כלולים, ולא נועדו להיכלל,‬
‫בחוקה, תחת המילה "אזרחים",‬
‫ולכן הם לא יכולים‬ ‫לטעון לזכויות ולפריבילגיות‬
‫שהאמצעי הזה מעניק ומבטיח‬ ‫לאזרחי ארצות הברית."‬
‫בית המשפט אומר, "אנו נחזור למסגרת של החוקה‬
‫ונשאל את עצמנו,‬ ‫'למה האנשים האלה התכוונו ב-1787?'"‬
‫לי זה ברור,‬
‫רוג'ר ב. טוני,‬
‫שהם לא רצו אנשים שחורים כחלק מהמדינה שלהם.‬
‫הם לא הכניסו את זה לחוקה‬ ‫כי מעולם לא עלה בדעתם‬
‫שמישהו יהיה טיפש מספיק להרשות ללא־לבנים‬
‫להיכנס אל תוך הגוף הפוליטי האמריקאי.‬
‫"הם נחשבו במשך יותר‬ ‫ממאה שנה כגזע נחות יותר,‬
‫ובכלל בלתי ראויים להיות קשורים לגזע הלבן.‬
‫והם כה נחותים שאין להם זכויות‬
‫שהאדם הלבן צריך בכלל להתחשב בהן."‬
‫הרטוריקה שלו מצמררת.‬
‫אפרו-אמריקאים הם לא אזרחים.‬ ‫מעולם לא היו, לעולם לא יוכלו להיות.‬
‫זה אישר את הרעיון שלא משנה מה מעמדם,‬
‫חופשיים או משועבדים,‬ ‫אנשים שחורים לא שווים לאנשים לבנים.‬
‫הם לא אנושיים לגמרי. הם לא התפתחו.‬
‫התיק של דרד סקוט מכריז‬
‫שאנשים שחורים לא יכולים‬ ‫אף פעם להיות אזרחי ארצות הברית.‬
‫לדרד סקוט עצמו מעולם‬ ‫לא הייתה אפילו את הזכות לתבוע.‬
‫פרדריק דאגלס התעקש‬
‫שהפוליטיקה לביטול העבדות‬ ‫יכולה לפעול בהרמוניה עם החוקה.‬
‫אבל נראה שבית המשפט‬ ‫לא השאיר אפשרות להתקדם.‬
‫הם אמרו, "לא, החוקה לגמרי תומכת בעבדות."‬
‫החוקה היא לגמרי נגד דאגלס, אם תרצו.‬
‫אזרחות, היא מקום הזכויות.‬
‫אחרי דרד סקוט,‬
‫דאגלס לעולם לא יכול‬ ‫להיות חלק מהקהילה הזאת,‬
‫לעולם לא יכול להיות אזרח אמריקאי.‬
‫השאלה אז הפכה להיות,‬
‫"מה הצעד הבא?"‬
‫- אברהם לינקולן, נשיאה ה-16 של ארה"ב -‬
‫הדרום רוצה את חותמת‬ ‫האישור הלאומי על העבדות.‬
‫הם לא יכולים לקבל את זה.‬
‫לינקולן היה מבקר חשוב של התיק הזה.‬
‫זה היה חלק מהקמפיין שלו.‬
‫לולא התגובה לדרד סקוט,‬
‫רבים חושבים שהוא לא היה הופך לנשיא.‬
‫ואתה תהיה הנשיא‬ ‫הגדול ביותר בהיסטוריה שלנו.‬
‫לינקולן גם ראה את המדינה‬
‫מתכוננת להילחם על השאלה‬ ‫לגבי החוקיות של העבדות.‬
‫- האיחוד מתפרק! -‬
‫- לינקולן נבחר לנשיא, 1860 -‬
‫- מלחמת האזרחים מתחילה, 1861 -‬
‫אז לינקולן מבין שעבדות היא רעה,‬
‫וזו התחלה טובה,‬
‫אבל…‬
‫הוא אמר, "אם הייתי יכול להציל את האיחוד‬
‫מבלי לשחרר עבדים, הייתי עושה זאת."‬
‫אם מלחמת האזרחים היא בגלל עבדות,‬
‫אז למה לינקולן לא משחרר מיד‬ ‫את כל האנשים המשועבדים בדרום?‬
‫כי המטרה שלו היא לשמר את האיחוד.‬
‫הדרום בדיוק פרש מהאיחוד.‬
‫הם קוראים לעצמם עכשיו "הקונפדרציה".‬
‫לינקולן לא מתכוון להיות הנשיא‬
‫שמיד מאבד חצי מהמדינה.‬
‫הוא חייב להחזיר בחזרה את הדרום,‬
‫ובשלב הזה, הוא יעשה כל מה שצריך כדי לנצח,‬
‫גם אם זה על חשבון אמריקאים שחורים.‬
‫באמצע כל הכאוס,‬
‫אברהם לינקולן הזמין קבוצה קטנה‬
‫של מנהיגים אפרו-אמריקאים לבית הלבן.‬
‫היו לו קצרניים ואת התקשורת כדי לתעד את זה,‬
‫ולמעשה לינקולן לא ניהל איתם שיחה,‬
‫הוא נתן להם הרצאה.‬
‫"הגזע שלכם סובל, לפי שיפוט דעתי…‬
‫- אברהם לינקולן, נשיא ארה"ב, 1861 -‬
‫…את העוול הגדול ביותר שנגרם לעם כלשהו,‬ ‫אבל גם כשתפסיקו להיות עבדים,‬
‫אתם עדיין רחוקים מלהיות‬ ‫מוצבים במעמד שוויוני עם הגזע הלבן."‬
‫אני לא אוהב את כיוון השיחה.‬
‫"בהתחשב במה שאנו יודעים כאמת.‬
‫אבל לא יכולה להיות מלחמה‬ ‫כדי שהגזע שלכם יהיה בינינו."‬
‫הוא למעשה מאשים את נוכחותם‬ ‫של אנשים שחורים באמריקה במלחמת האזרחים,‬
‫ואז הוא רוצה לשכנע אותם לתמוך בתוכנית‬
‫"ליישב אנשים שחורים חופשיים מחוץ לארה"ב."‬
‫"יש חוסר רצון מצד העם שלנו,‬
‫קשה ככל שיהיה,‬
‫שאתם, אנשים של צבע חופשיים, שתישארו איתנו.‬
‫לכן עדיף לשנינו שאנו ניפרד."‬
‫פסק זמן.‬
‫אתה אברהם לינקולן, נכון? הבחור על הפני?‬
‫טוב, תמשיך.‬
‫הוא אומר שכולנו מבינים‬
‫שהמדינה הזאת אמורה להיות שוויונית,‬
‫אבל באמת, שוויון גזעי לא יהיה.‬
‫אז, תשלימו עם זה.‬
‫"המקום שאני חושב עליו‬ ‫כמושבה הוא מרכז אמריקה."‬
‫מה?‬
‫רגע. הנשיא המואר והמתקדם‬
‫שבסופו של דבר שם קץ לעבדות,‬
‫בתחילה רצה לשלוח‬ ‫אמריקאים שחורים לקוסטה ריקה?‬
‫דאגלס… הוא זועם.‬
‫חלק ממה שלינקולן עושה כאן הוא לנסות‬ ‫להגיע לאי הוודאות המכרסמת אצל השחורים‬
‫שאולי אנחנו בעצם לא יכולים‬ ‫להיות שייכים למדינה הזאת.‬
‫זה מה שאפרו-אמריקאים‬ ‫חוששים שעלול להיות גורלם.‬
‫אם למעשה הם לא אזרחים.‬
‫דאגלס ענה,‬
‫"לא, זאת לא נוכחותם של אנשים שחורים.‬
‫זאת העבדות והכוח שיש לבעלי עבדים,‬
‫והאופן שבה הם מעוותים את החברה כולה.‬
‫זו הסיבה למלחמת האזרחים."‬
‫עלינו לזכור, שכל זה היה‬ ‫בעיצומה של מלחמת האזרחים.‬
‫ובקיץ ההוא,‬
‫הצד שלו לא מנצח במלחמה.‬
‫במלחמה כזאת,‬ ‫היית זקוק לכל חייל שיכולת להשיג.‬
‫אבל הממשלה המשיכה להתעקש‬ ‫ששחורים לא יוכלו להיות במיליציה.‬
‫הם לא יכולים להיות בצבא הסדיר.‬
‫"הם פראי אדם.‬
‫הם יתפרעו.‬
‫אם תיתן להם נשק,‬ ‫הם יטבחו כל אדם לבן שהם יראו."‬
‫"למה הממשלה דוחה את הכושי?‬
‫הוא לא אדם?‬
‫הגנרלים שלנו מבקשים גברים.‬
‫'תשלחו לנו גברים', הם צורחים.‬
‫הפצרתי באומה שבסכנה‬
‫לשחרר כנגד אויביה את ידה השחורה החזקה.‬
‫חירות בה זכו אנשים לבנים‬ ‫תאבד מחצית מזוהרה.‬
‫מי שרוצים לשחרר את עצמם‬ ‫עליהם להכות את המכה."‬
‫- גברים של צבע לנשק!‬ ‫עכשיו או לעולם לא -‬
‫- ניכשל עכשיו והגזע שלנו אבוד -‬
‫דאגלס מציג את הטענה‬
‫שאם גברים שחורים‬ ‫יצאו למלחמה וידממו למען ארצם,‬
‫כך שלעולם, לא יהיה אפשר,‬ ‫לשלול מהם את הזכות לאזרחות.‬
‫הוא טוען זאת במפורש.‬
‫הוא מסייר במדינה ונושא נאומים.‬
‫לא תוכלו לנצח במלחמה מבלי לבטל את העבדות.‬
‫לא תוכלו לנצח במלחמה‬ ‫מבלי לגייס חיילים שחורים‬
‫למלחמת האזרחים, לצבא האיחוד.‬
‫הוא מנסה לתמרן את לינקולן‬ ‫להזמין אנשים שחורים‬
‫להצטרף למאבק נגד בעלי העבדים.‬
‫דאגלס משוכנע שהם יוכיחו שהם אזרחים,‬
‫שהם ראויים לזכויות,‬
‫וראויים לשוויון חוקי.‬
‫הוא לא היה יכול בשלב זה‬ ‫להעלות על הדעת את ארה"ב‬
‫כחברה דו-גזעית,‬
‫אבל דעותיו יתחילו להתקדם באופן מאוד דרמטי.‬
‫לבסוף, מאמציו של פרדריק דאגלס עובדים.‬
‫נואש לחיילים,‬
‫לינקולן חותם על הצהרת האמנציפציה,‬
‫ומשחרר את האמריקאים‬ ‫המשועבדים במדינות הדרום.‬
‫עכשיו גברים שחורים‬ ‫יכולים להצטרף לצבא האיחוד.‬
‫החיילים השחורים האלה יכולים להוכיח‬ ‫את מה שפרדריק דאגלס אמר כל הזמן.‬
‫שהם רוצים להילחם למען חירותם.‬
‫- גברים של צבע לנשק!‬ ‫עכשיו או לעולם לא -‬
‫הצהרת האמנציפציה‬ ‫היא נקודת מפנה קריטית במלחמה,‬
‫ומוסיפה עד סוף המלחמה‬ ‫כ-200,000 גברים שחורים לצבא האיחוד ולצי.‬
‫זו לא הייתה מלחמה‬ ‫של קרבות קטנים וצבאות רגילים.‬
‫אלה היו צבאות המונים, של הצפון ושל הדרום.‬
‫הצהרת האמנציפציה ניתנה כצו צבאי.‬
‫כדי לעזור לנצח במלחמה.‬
‫היינו אמורים להיות עצלנים.‬ ‫היינו אמורים להיות פחדנים ולא ממושמעים.‬
‫ובכך שאפרו-אמריקאיים‬ ‫מרשתים בצבא, ומשרתים באצילות,‬
‫זו הייתה תשובה כל כך חזקה‬
‫לנרטיבים האלו שהיו נפוצים.‬
‫- נצחון האיחוד הגדול!‬ ‫פרטים מרגשים על הקרב! -‬
‫- עוד ניצחון לאיחוד! -‬
‫זה היה עוצמתי עבור גברים‬ ‫שחורים להיות בחזית, לשפוך דם.‬
‫השירות של שחורים בצבא‬ ‫החל לשנות עמדות גזעניות לבנות.‬
‫רבים מתושבי הצפון,‬ ‫שמעולם לא חשבו על שחורים כאזרחים,‬
‫מאמינים שבזכות שירותם בצבא‬
‫הם הרוויחו את הזכות‬ ‫להיות אזרחים שווים של ארצות הברית.‬
‫שניים מבניו של פרדריק דאגלס שירתו‬
‫בחיל הרגלים לאנשים של צבע‬ ‫של מסצ'וסטס ביחידה ה-54.‬
‫הוא ראה את הכוח העצום האמיתי והסמלי‬
‫של גברים שחורים ששמים,‬ ‫כפי שאמר, את התווית "ארה"ב" על חגורתם.‬
‫"אנחנו רוצים מדינה שלא‬ ‫תתייג את הכרזת העצמאות כשקר.‬
‫המשימה של המלחמה הזאת היא התחדשות לאומית."‬
‫מאז תחילת המלחמה,‬
‫דאגלס אומר שהמלחמה תשנה‬ ‫לא רק את חייהם של האנשים השחורים,‬
‫אלא תשנה את ארה"ב כולה.‬
‫"אנו לא נלחמים למען האיחוד הישן כפי שהיה,‬ ‫אלא בשביל משהו פי 10,000 חשוב יותר.‬
‫והדבר הזה, באופן תמציתי, היא אחדות לאומית.‬
‫אחדות שהעקרונות הגדולים של חירות ושוויון‬
‫ולא עבדות ועליונות מעמדית הם אבני היסוד."‬
‫הוא מגדיר את מלחמת האזרחים.‬
‫למדינה יש ייעוד.‬
‫זה הכרחי שהמדינה תגשים‬ ‫את האמונה של מסמך היסוד שלה.‬
‫- חופש לעבד -‬
‫המלחמה חייבת להסתיים,‬ ‫לא רק עם תבוסת הקונפדרציה,‬
‫אלא עם יצירתה של אומה חדשה.‬ ‫אומה שעכשיו מבוססת על שוויון.‬
‫חלק מהקשיים של מלחמת האזרחים‬
‫היה לראות כמה אנשים מתים,‬
‫ולינקולן נאלץ להתמודד עם השאלה "למה?"‬
‫- הצהרת האמנציפציה, 1863 -‬
‫- נאום גטיסברג, 1863 -‬
‫לפני ארבע-עשרים ושבע שנים‬ ‫אבותינו הביאו, על יבשת זאת, אומה חדשה,‬
‫שהוגה בחירות‬
‫ומוקדשת לטענה שכל בני האדם נבראו שווים."‬
‫דרך לחשוב על נאום גטיסברג‬ ‫היא שהנאום הוא הד לדברים שדאגלס אמר.‬
‫אמנציפציה היא ההגדרה של המאמץ המלחמתי.‬
‫"שלאומה הזאת, תחת אלוהים,‬ ‫תהיה לידה חדשה של חירות."‬
‫השורה המפורסמת ביותר‬ ‫של לינקולן כאן, "לידה חדשה של חירות."‬
‫זה משהו שדאגלס אמר מאז תחילת המלחמה.‬
‫וזה רטורית, לא כל כך שונה‬
‫ממה שדאגלס מדבר עליו, התחדשות לאומית,‬
‫לידה חדשה של חירות.‬
‫שניהם רואים כעת‬ ‫את מלחמת האזרחים כיוצרת משהו חדש.‬
‫"ושהממשלה של העם, על ידי העם, למען העם,‬
‫לא תאבד מן הארץ."‬
‫חלק ממה שהוא עושה בגטיסברג‬ ‫הוא לעזור לעצמו להתמודד עם הטרגדיה,‬
‫המחיר האנושי של המלחמה.‬
‫אם זו מלחמה על האיחוד,‬
‫אז אולי יותר מדי אנשים מתו.‬
‫אבל אם זו מלחמה על אמנציפציה,‬ ‫אם זו מלחמה למען החופש של האנשים השחורים,‬
‫אולי גטיסברג שווה את זה.‬
‫כאן אני חושב שלינקולן‬ ‫הופך להיות מאוד משכנע.‬
‫באמת רואים…‬
‫עד כמה אדם יכול להשתנות.‬
‫עבור לינקולן לעבור מעידוד הקולוניאליזם‬
‫לדיבור על עתידם‬ ‫של האנשים השחורים. זה מדהים.‬
‫אני חושב שהם למדו לכבד‬ ‫זה את זה באופן עמוק מאוד.‬
‫שניהם היו אנשים שבנו את עצמם.‬
‫לינקולן למד שנה אחת‬ ‫של לימודים רשמיים. דאגלס כלל לא למד.‬
‫שניהם עלו לגדולה‬
‫באמצעות התבונה ודרך המחשבה שלהם.‬
‫לא חשוב למה הם הפכו,‬ ‫הם אלה שיצרו את עצמם לכך.‬
‫ואני חושב שהם היו סוג‬ ‫של נפשות תאומות מבחינה זו.‬
‫דאגלס מרגיש מאוד אופטימי בזה‬ ‫שהוא יכול להמשיך לעבוד עם לינקולן‬
‫לקראת עתיד אמריקאי לאדם השחור.‬
‫- מלחמת האזרחים (1861-1865) -‬
‫- מלחמת האזרחים מסתיימת, 1865 -‬
‫בתשעה באפריל, 1865‬
‫גנרל לי מהקונפדרציה נכנע לאיחוד,‬
‫מה שמסמן את תחילת סוף מלחמת האזרחים.‬
‫לפעמים ההיסטוריה מציבה‬ ‫אנשים מסוימים, כמו דאגלס,‬
‫להיות קולה של תנועה,‬
‫וכשהם יכולים למצוא תומך כמו הנשיא לינקולן,‬
‫שמוכן להקשיב ולהשתנות,‬
‫זה מדהים לראות‬ ‫מה המנהיגים האלה יכולים להשיג ביחד.‬
‫למרבה הצער, ההיסטוריה יכולה גם לקצר‬ ‫בצורה קיצונית את מערכות היחסים האלה.‬
‫לרגל כניעתו של לי,‬
‫לינקולן נשא נאום כדי לומר‬
‫שחיילים אפרו-אמריקאים ששירתו בצבא האיחוד‬
‫צריכים לקבל את הזכות להצביע.‬
‫אחד האנשים בקהל שהאזין לנאום‬ ‫באותו היום היה ג'ון וילקס בות'.‬
‫בות' כעס על הרעיון של אזרחות שווה,‬
‫והוא פנה לחבר ואמר,‬
‫"זה הנאום האחרון שהוא יישא אי פעם."‬
‫- הנשיא מת! -‬
‫שמונה חודשים אחרי ההתנקשות בלינקולן,‬
‫התיקון ה-13 אושר,‬
‫סוף־סוף מבטל את העבדות‬
‫ומשחרר לצמיתות כל אדם משועבד באמריקה.‬
‫אבל חופש הוא לא סוף הסיפור.‬
‫אנו חושבים על ההתנקשות בלינקולן‬
‫כטרגדיה גדולה, והיא אכן כך,‬
‫אבל הטרגדיה האמיתית‬ ‫היא שההתנקשות שלו פירושה‬
‫שהנשיאות עוברת לאנדרו ג'ונסון.‬
‫- אנדרו ג'ונסון, נשיא ארה"ב, 1865 -‬
‫"זו מדינה לאנשים לבנים,‬ ‫ובעזרת האל, כל עוד אני הנשיא,‬
‫זו תהיה ממשלה לאנשים לבנים."‬
‫הוא ריאקציונר, הוא גזען, הוא צר אופקים.‬
‫הוא רחוק מלינקולן כמו השמש מהירח.‬
‫הוא אהב את הרעיון של עצרות גדולות.‬
‫הוא אהב לקום ולשאת‬ ‫נאומים ארוכים בעיקר על עצמו.‬
‫אני חושב שכולנו ראינו דמויות‬ ‫פוליטיות כאלה בנקודות שונות בהיסטוריה.‬
‫ברגע שהוא מתמנה לנשיא,‬ ‫הוא פחות או יותר אומר מראש‬
‫שמטרתו למנוע את דילול האזרחות.‬
‫פרדריק דאגלס הלך לבית הלבן לבקר את הנשיא.‬
‫זה היה רגע נורא.‬
‫אנדרו ג'ונסון מבהיר היטב‬
‫שלדעתו פרדריק דאגלס נחות.‬ ‫ושאנשים שחורים צריכים להודות לו.‬
‫"היו בבעלותי עבדים, וגם קניתי עבדים,‬
‫אבל מעולם לא מכרתי אחד.‬
‫למעשה, עד כמה שהיה לי קשר עם עבדים,‬
‫אני הייתי העבד שלהם‬ ‫במקום שהם יהיו העבדים שלי."‬
‫אחרי הפגישה עם פרדריק דאגלס,‬
‫ג'ונסון אמר למזכירו,‬
‫"אני מכיר את דאגלס הארור הזה.‬
‫הוא כמו כל כושי אחר.‬
‫הוא יעדיף לחתוך את גרונו‬ ‫של אדם לבן מאשר לא."‬
‫לא סביר שתקבלו את תמיכתו של אנדרו ג'ונסון‬ ‫באכיפה נמרצת של זכויות העבדים לשעבר,‬
‫מה שכמובן שהוא לא עשה.‬
‫אני מבין. ג'ונסון הוא גזען,‬
‫אבל נשיא גזען לא צריך לפגוע‬ ‫באנשים שחורים אחרי שהעבדות בוטלה,‬
‫אם אתה כל כך שונא אנשים שחורים,‬ ‫לא היית צריך להצטרף לאיחוד. מאוחר מדי.‬
‫אבל רגע,‬
‫רק מפני שאתם חופשיים, לא אומר שאתם אזרחים.‬
‫ובלי אזרחות,‬
‫לאנשים השחורים בדרום‬ ‫אין מפלט ממתקפות על חירותם.‬
‫ברגע שהתיקון ה-13 עבר,‬
‫המחוקקים ברחבי הדרום‬ ‫מעבירים "קודים שחורים".‬
‫ולמרות ש"קוד שחור" נשמע‬ ‫כמו תוכנית מדהימה חדשה של שונדה ריימס,‬
‫זה הכל חוץ מזה.‬
‫אנחנו מדברים על חוקים.‬
‫רבים מהחוקים האלו דורשים‬ ‫שאנשים שחורים ורק שחורים‬
‫יחתמו על חוזי עבודה‬ ‫ארוכי טווח עם מעסיקים לבנים‬
‫ולהטיל עליהם מס של עד 100 דולר‬ ‫על קבלת עבודה אחרת מלבד חוואי או משרת,‬
‫והם אפילו מאלצים‬ ‫ילדים שחורים לחובת "חניכות".‬
‫כדי להשאירם בכוח העבודה. ילדים!‬
‫בזמן שהצפון זועם,‬
‫המחוקקים הדרומיים אומרים,‬ ‫"על מה אתם מדברים?‬
‫קודים שחורים הם לא עבדות.‬
‫זו מילה אחרת לגמרי.‬
‫אלה אפילו שתי מילים.‬
‫ותראו. משלמים להם עכשיו."‬
‫נכון.‬
‫אבל תנחשו מה קורה אם אדם שחור‬ ‫מסרב להגבלות החדשות האלה?‬
‫מה קורה אם הם מנסים לממש את חירותם?‬
‫ובכן, הם יכולים להיאסר‬
‫ולמרבה ההפתעה… להכריח אותם לעבוד…‬
‫בלי שכר.‬
‫ה"ניו יורק הראלד טריביון"‬ ‫אפילו פרסם את הכותרת הזאת:‬
‫"דרום קרוליינה מבססת מחדש את העבדות."‬
‫אתם יכולים לדמיין?‬
‫אנשים שחורים לא מכבר נלחמו‬ ‫וניצחו במלחמה על חירותם,‬
‫וזה מה שהם מקבלים?‬
‫ברור שהתיקון ה-13 לא יספיק.‬
‫השאלה היא, מה כן?‬
‫נכנס ג'ון בינגהם, חבר קונגרס מאוהיו.‬
‫בינגהם מאמין בחופש לכולם.‬
‫חופש אמיתי.‬
‫"אני רואה באופן חריג‬ ‫את ההתעללות שבמילה 'כושי.'‬
‫בעיניי זה לא מציין צבע עור,‬
‫אלא מציין מעמד של יצורים‬ ‫לפי צבע הנשמות שלהם.‬
‫אלה שמניחים את רגליהם‬ ‫על עמיתיהם חסרי ההגנה‬
‫והופכים אותם למה שאנחנו מכנים 'עבד'.‬
‫גונבי האדם האלה,‬
‫אף שעורם לבן כמו השלג הצח,‬
‫הם הכושים האמיתיים."‬
‫הוא מסתכל על מה שקורה בדרום,‬
‫והוא כאילו, "זה לא נראה טוב שם למטה."‬
‫הוא כאילו, "אנחנו חייבים‬ ‫לעשות משהו. עלינו לתקן את החוקה.‬
‫לספק להם אזרחות שווה."‬
‫ג'ון בינגהם, בין השאר, הוביל את הדרך‬
‫לטעון ולעצב את ליבו של התיקון ה-14.‬
‫מה שבינגהם רוצה הוא לעשות‬ ‫בדיוק את מה שפרדריק דאגלס ביקש‬
‫בנאום הרביעי ביולי שלו.‬
‫לגרום לאמריקה לעמוד בהבטחתה שלה,‬
‫להרחיב את האזרחות האמריקנית בחוקה,‬
‫לתקן את העוולות של דרד סקוט‬
‫ולהבטיח בכתב לכולם את ברכות השוויון‬
‫כך שאף אחד לא יוכל לקחת אותם.‬
‫לשם כך, בינגהם וקבוצה‬ ‫של רפובליקנים קיצוניים‬
‫בונים את התיקון ה-14 שיכלול הרבה‬ ‫מהזכויות שנמנעו מאמריקאים שחורים.‬
‫והם נלחמים כדי להפוך את 14 לתיקון חוקתי.‬
‫זה חשוב כי הם מבינים‬
‫שהם לא תמיד יהיו אחראים.‬
‫ושהחבר'ה הבאים אולי ירצו שזה ייעלם.‬
‫עכשיו, זה מאוד קשה להעביר תיקוני חוקה.‬
‫אבל גם קשה מאוד להיפטר מהם.‬
‫- הקונגרס מציע את התיקון ה-14, 1866 -‬
‫- כדי להעביר את התיקון ה-14,‬ ‫עשרים ושמונה מדינות חייבות להסכים. -‬
‫- שש מתוך 28 מדינות מסכימות, 1866 -‬
‫- עשרים ושתיים מדינות מסכימות, 1867 -‬
‫- עשרים ושמונה מדינות מסכימות, 1868 -‬
‫ובינגהם מצליח.‬
‫בשנת 1868, התיקון ה-14‬ ‫הופך באופן רשמי לחלק מהחוקה.‬
‫והיא מוכיחה שארצות הברית תומכת‬
‫במשימה החדשה הזאת של שוויון לכולם.‬
‫"כל אדם שנולד או התאזרח בארצות הברית,‬
‫ונתון תחת תחום שיפוטה,‬
‫הוא אזרח ארצות הברית‬
‫והמדינה שבה הוא גר."‬
‫אם מסתכלים על השפה, זה די מרשים.‬
‫אדם שנולד בארצות הברית,‬
‫ואין אף מגבלה אחרת.‬
‫לא כתוב "אדם לבן" שנולד בארה"ב.‬
‫לכן, אנשים ממוצא אפריקני הם אזרחים.‬
‫לא תחוקק אף מדינה ולא תאכוף חוק‬
‫שיגביל את הזכויות‬
‫ואת החסינות של אזרחי ארצות הברית."‬
‫משמעות הדבר היא ששמונת התיקונים‬ ‫הראשונים לחוקת ארה"ב,‬
‫מה שאנו מכנים "מגילת הזכויות",‬ ‫היא שלכל האזרחים יש את הזכויות האלה,‬
‫ויש להם אותם נגד ממשל המדינות‬ ‫כמו גם נגד הממשלה הפדרלית.‬
‫"ואף מדינה לא תשלול מאדם‬ ‫את חייו, חירותו או קניינו,‬
‫בלי הליך משפטי נאות."‬
‫אנשים שחורים, מהתקופה שלפני מלחמת האזרחים,‬ ‫ניסו להשתמש בבתי משפט כדי להשיג את מבוקשם.‬
‫הם רוצים להיות מסוגלים‬ ‫להגן על עצמם מפני אלימות.‬
‫ועכשיו התיקון ה-14 אומר,‬
‫כן, אתם יכולים לפנות‬ ‫לבית המשפט אם משהו יקרה.‬
‫"ולא תשלול מאף אדם שבתחום שיפוטה‬
‫הגנה שווה על ידי החוקים."‬
‫אזרחות הפכה למוגדרת באופן כה ברור‬
‫שהאזרחות הייתה אוטומטית,‬
‫אזרחות מלאה, לא שלוש חמישיות, לא מותנית…‬
‫ברגע שנשמתם את הנשימה הראשונה‬ ‫של אוויר אמריקאי, אתם אמריקאים.‬
‫אם נולדתם כאן, אתם נולדתם עם כל החירויות‬
‫וההגנות של האזרחות האמריקנית.‬
‫זה מבטל את החלטת דרד סקוט, שאמרה‬ ‫שאנשים שחורים לא יכולים להיות אזרחים,‬
‫לא משנה היכן הם נולדו,‬ ‫גם אם הם היו כאן במשך דורות.‬
‫התיקון ה-14 הוא לחלוטין הכרחי‬
‫בתהליך המעבר שלנו מאומה של גברים לבנים‬
‫אל עתיד שבו הייתה אפשרות‬
‫לגיוון בדמוקרטיה שלנו.‬
‫התיקון ה-14 כולל גם את הפעם הראשונה‬
‫שבה נעשה שימוש במילה "שווה" בחוקה.‬
‫והיא הופכת להיות מעוגנת בחוקה שלנו.‬
‫במובנים רבים המדינה שלנו לא נוסדה ב-1776.‬
‫היא נוסדה כשג'ון בינגהם‬ ‫והקונגרס העבירו את התיקון ה-14,‬
‫כי זו החוקה המודרנית.‬
‫- פרק 14 -‬
‫דאגלס ואחרים מכירים בכך שהתיקון ה-14‬
‫שינה את הדרך שבה חוקי האומה יעבדו.‬
‫התיקון ה-14 לא עבר ללא ביקורת.‬
‫אבל הוא סיבה לחגיגה עצומה.‬
‫זה רגע של אופטימיות מדהימה.‬
‫אפרו-אמריקאים מלאים בהתרגשות הזאת‬
‫לגבי המשמעות של להיות אזרחים מלאים.‬
‫אחרי האישור של התיקון ה-14,‬
‫יש את האמונה וההתרגשות הזו‬ ‫שלחצנו על כפתור האתחול‬
‫על פרויקט שנוהל בצורה גרועה,‬
‫ושאמריקה תמצא עכשיו את דרכה.‬
‫אחת ההצלחות הגדולות ביותר‬ ‫היא פריחת החינוך לאוכלוסייה השחורה.‬
‫אנשים בדרום בונים מוסדות חינוך משל עצמם‬
‫בגלל חשיבותה של קריאה וכתיבה.‬
‫אנשים שחורים הוציאו‬ ‫כמה מיליוני דולרים מכספם על חינוך,‬
‫ואלה אנשים בדרום שלא היה להם כסף.‬
‫פרדריק דאגלס,‬
‫אתם פשוט אומרים את שמו,‬ ‫ועבורי זה כמו תפילה.‬
‫הוא היה מדהים בכך שהייתה לו יכולת‬
‫שלא ניתן היה להכיל.‬
‫הוא לא רק רצה שאנשים שחורים‬ ‫יהיו חופשיים מעבדות.‬
‫הוא רצה שהם יהיו אזרחים מלאים.‬
‫איזה אדם מדהים ויוצא דופן.‬
‫"נראה שאני חי בעולם חדש.‬
‫מי יכול היה לדמיין מה התרחש?‬
‫הניצחון הגדול של הצדק והחירות,‬
‫לא רק עבור העבדים ששוחררו,‬
‫אלא גם חוק זכויות האזרח, הזכות להצביע.‬
‫בעבור מעמד מוכפש, שעד לא מזמן‬ ‫נחשב כסחורה חסרת ערך ונכס,‬
‫אבל עכשיו נחשב לבני אדם,‬
‫מוכרים ככאלה לפני החוק."‬
‫פרדריק דאגלס.‬
‫אדם משועבד,‬
‫נמלט,‬
‫לא-אזרח חופשי,‬
‫אזרח.‬
‫אבל המסע המדהים שלו לא נגמר שם.‬
‫במשך כל חייו הארוכים‬
‫פרדריק דאגלס ימשיך לתמוך בזכויות‬
‫של שחורים אמריקאים, נשים ומהגרים,‬
‫וההשפעה של הקרב שלו הדהדה במשך דורות.‬
‫אפילו היום.‬
‫התמונות האלה מראות את המנוף ומשאית הגרר‬
‫מסירים את הפסל של רוג'ר ב. טוני‬
‫בשעות הקטנות של בוקר יום שישי.‬
‫אז הוא אמר "שהשחורים‬ ‫כל כך נחותים שאין להם זכויות‬
‫שהאדם הלבן צריך בכלל להתחשב בהן."‬
‫- צ'ארלס טוני השלישי, צאצא של שופט‬ ‫בית המשפט העליון, רוג'ר בי טאני -‬
‫אז, ביקשנו סליחה באותו לילה ו…‬
‫ומשפחת סקוט חיבקו וסלחו לנו.‬
‫- לין ג'קסון, צאצאית של דרד סקוט -‬
‫היו אנשים במשפחה שלי שאמרו,‬
‫"אנו לא בטוחים אם ברצוננו‬ ‫לפגוש את האנשים האלה."‬
‫וההתנצלות הלא צפויה והספונטנית ניתנה.‬
‫יש לי בני דודים שבכו.‬
‫כשזה מתחיל לקרות‬
‫ואתה מגיע לרמת הבנה ומערכת יחסים,‬
‫דברים אחרים מתאפשרים.‬ ‫אז כולנו יכולים לעשות משהו כזה.‬
‫- אנו לא יכולים לנשום -‬
‫- הקשיבו לקולות השחורים -‬
‫- אפליה נגד הומוסקסואלים היא לא מוסרית -‬
‫- אני אמריקאי -‬
‫- כן לתיקון לשוויון זכויות -‬
‫אם משפחות סקוט וטוני‬ ‫יכולות להתפייס, אתם לא?‬
‫אנחנו מדברים הרבה על שוויון באמריקה.‬
‫אנחנו מדברים על צדק.‬
‫יש לנו את "שבועת האמונים"‬ ‫שיש בה את המילים האלו,‬
‫ואת התיקון ה-14 שנועד‬ ‫להפוך את החזון הזה למציאות.‬
‫מה שלא לקחנו בחשבון,‬
‫זה עד כמה לא היינו מוכנים‬ ‫באמת לאמץ שוויון אמיתי.‬
‫אני מתחייב שלעולם לא אקבל‬
‫את המשנה השקרית שכל הגזעים שווים או זהים.‬
‫אין צדק!‬ ‫-אין שלום!‬
‫כל מה שאנחנו אומרים לאמריקה‬ ‫הוא להיות נאמנה למה שאמרת על הנייר?‬
‫ברגע שהתיקון ה-14 אושר, הוא הותקף.‬
‫בבתי המשפט, ברחובות,‬ ‫אפילו בספרי ההיסטוריה שלנו.‬
‫למה לא למדנו את סיפור של התיקון ה-14?‬
‫כי הרבה אנשים שלחמו מאוד קשה‬
‫כדי לוודא שלעולם לא תדעו.‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬