Hva tenker du på når du tenker på Amerika?
Denne ballen er knust.
Hvilke ord tenker man på?
Rettferdighet?
Frihet? Likhet?
Hva med statsborgerskap?
Til mine medamerikanere, våre nyeste amerikanere,
for en utrolig reise dere har gjort.
Stoffet i Amerika holdes sammen på trådene til disse mektige ideene.
Folk har kjempet og dødd for definisjonene av disse ordene,
men hva betyr de egentlig?
EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Rettferdighet!
-Når vil vi ha det? -Nå!
Hver dag som amerikanere står vi på arven etter denne kampen.
Og vi blir i alle øyeblikk utfordret til å leve opp til løftene i disse idealene.
Grunnlovens 14. lovtillegg…
Vi vil at det 14. lovtillegget skal gjelde kvinner.
Den 14. lovtillegget er sitert i flere rettssaker
enn noe annet lovtillegg.
Fra ratifiseringen til i dag, har dets relevans aldri sviktet.
Likevel vet vi knapt at det eksisterer.
Det som forbløffer meg er at vanlige amerikanere
iherdig snakker om det første lovtillegget.
For noen amerikanere er det andre lovtillegget viktigst.
Likevel, det meste av måten vi tenker på oss selv som amerikanere på,
det meste av det vi er stoltest av
og de fleste måtene vi mener vi er frie på
er innebygd i det 14. lovtillegget.
Da jeg fikk vite om det, måtte jeg bare fortelle om det.
Det er derfor vi er her.
Klapp.
Opptak!
Å fortelle vår historie, å fortelle dets historie.
Historien om det 14. lovtillegget.
ARTIKKEL XIV
Det 14. lovtillegget.
Det er greit om du ikke kan det utenat, men det er sentrum i løftet om Amerika,
og det går omtrent slik:
Hvis du er født i USA, er du en statsborger.
Temmelig enkelt?
Og under loven får alle i USA noe kalt lik beskyttelse.
Det betyr at alle har samme rettigheter og juridiske beskyttelse,
og ingen kan ta bort det uten rettferdig rettergang.
Det er din dag i retten.
Så det 14. lovtillegget sier at vi er like spillere på det samme laget.
Og hvor enkelt det enn høres ut, er det revolusjonerende.
Det er det den amerikanske drømmen er laget av.
Uten lovtillegget ville jeg ikke vært statsborger i USA.
HISTORIKER
Uten lovtillegget ville det neppe vært ekteskapslikhet.
BORGERRETTSAKTIVIST
Jeg er gift med en hvit mann…
PROFESSOR
…noe som ikke hadde gått an uten lovtillegget.
Det grunnleggende løftet i det 14. lovtillegget er et samfunn av likestilte.
Da jeg vokste opp i Philly, kjente familien min til ulikhetene i landet,
men til tross for kampene deres, trodde foreldrene og besteforeldrene mine
helhjertet på løftet om Amerika,
og jeg har sett hvordan det 14. lovtillegget
legger frem veien mot den amerikanske drømmen.
I hjertet av det 14. lovtillegget er definisjonen av statsborgerskap i USA.
Via denne definisjonen blir alle rettighetene vi verner om
gitt og forsvart.
STATSBORGER
For å fortelle historien, må vi gå tilbake til før det 14. lovtillegget eksisterte,
før slaveriet ble avskaffet i USA.
Vi begynner med én mann,
Fredrick Douglass.
Du har kanskje hørt navnet hans før, men han er mye mer enn sin kule afro.
Frederick Douglass ble født i slaveri
på en tid da slaveri hadde vært en del av landet i nesten 200 år.
Ingen forventet at han skulle bli fri, langt mindre lede en revolusjon.
Til tross for risikoen for juling eller verre,
bryter Douglass loven ved å lære seg å lese,
og selv om hans første rømningsforsøk mislykkes,
gir han ikke opp.
Da han er 20 år gammel, klarer han å rømme til New York City.
Der møter vi ham.
DOUGLASS RØMMER, 1838
FREDERICK DOUGLASS ABOLISJONIST, 1838
"Jeg er i New York, i god behold.
Jeg går i det hastige mylderet og stirrer på Broadways blendende underverk.
Barndomsdrømmen min er nå oppfylt.
En fri stat rundt meg og fri jord under føttene mine.
For et øyeblikk."
Da Frederick Douglass ankom nedre Manhattans gater som rømt slave,
føler han først denne ubeskrivelige euforien.
HISTORIKER
Han puster fri luft for første gang i livet.
Han prøvde å unnslippe slaveriet før, og nå har han endelig fått sin frihet.
Og han støter på en fyr
som han kjenner fra Maryland, som også var slave…
HISTORIKER
…som Douglass kjenner som Jake.
Fyren sier: "Det er ikke den jeg er lenger. "
Han sier: "Jeg er William Dixon i New York."
Dixon sier til ham: "Ikke stol på noen."
Ikke stol på meg. Jeg stoler ikke på deg. Alle her kan forråde deg."
Dixon ber Douglass "holde øynene åpne for slavefangere".
"Vær på vakt."
Det er også historier om svarte og hvite slavefangerringer.
Det er enkelt.
Douglass er verdt mye penger.
Juridisk sett eier noen dem, og juridisk sett har personen krav på dem,
de kan sende slavefangere på jakt etter eiendommen sin.
En pris på kroppen deres, en pris på eksistensen deres.
Fra det øyeblikket han er fri,
innser han at han ikke er fri.
Bare fordi samfunnet og lovene ikke anerkjenner deg som en borger,
betyr ikke det at en person opp gjennom tidene
ikke har erklært at de har de rettighetene.
Douglass var en av dem som krevde alle rettigheter som borger,
til tross for at landets lover nektet ham dem.
Før det 14. lovtillegget er det et åpent og beryktet spørsmål.
HISTORIKER
Hva gjør en til borger i USA?
For afroamerikanere er borgerskap et omdiskutert,
svært omstridt og veldig rotete spørsmål.
Borgerskap er retten til å ha rettigheter.
Du har rett til å delta, du har stemmerett,
du har rett til å påkalle myndighetene…
PROFESSOR
…og til å få beskyttelse fra dem.
Alle tingene vi tar for gitt,
fordelene ved alle lovene, beskyttelse mot vold,
at folk blir tiltalt om de gjør noe mot oss.
Hvis du ikke er borger, kan du ikke utnytte deg av dem.
"Jeg brukte dagen på å samle blomster og flette dem til girlandere,
mens liket av min far lå innen en kilometer fra meg.
FORFATTER/EKS-SLAVE
Brydde eierne mine seg om det?
Han var bare en eiendom.
Dessuten syntes de at hadde skjemt bort barna sine
ved å lære dem å føle at de var mennesker.
Dette var en blasfemisk lære for en slave å lære bort.
Overmodig av ham, og farlig for herrene.
Du visste aldri hva det er å være slave.
Å være helt ubeskyttet av lov eller sedvane.
At lovene reduserer deg til en gjenstand.
Helt underlagt andres vilje."
Det var folk som sa at "statsborgerskap tilhører bare hvite".
USA hadde ikke til hensikt at fargede skulle bli inkludert i den definisjonen.
PROFESSOR
Det er påfallende at grunnleggerne ikke tenker mye på statsborgerskap.
Den opprinnelige grunnloven er ganske taus om statsborgerskap.
Den har ingen forklaring på hvordan noen blir statsborger,
eller hvem som er det.
JUSSPROFESSOR
I rommet med det udefinerte begrepet statsborger,
fikk rasisme lov til å blomstre.
"Alle mennesker er skapt like" er et grunnleggende ideal i USAs grunnlov.
I dag forstår vi at et ideal var innebygd i grunnloven, som ikke var en realitet.
JUSTISDEPARTMENTET
Grunnloven snakker om frihet.
Bla, bla, bla, frihet, mer perfekt union,
men den har også et tre femtedels kompromiss.
Det begynner fint. Vi baserer representanter på antall frie personer.
Greit.
Unntatt "indianere". Ikke greit.
Og tre femtedeler av alle "andre personer".
"Andre personer" er den konstitusjonelle måten å si "urbane" på.
Tenk det. Tre femtedeler av en person?
Ingenting å se her, vi deler bare opp menneskeheten.
Hvordan skjedde det? Vel, sør ville ha mer representasjon,
så de hevdet at slaver fortjener representasjon, men ikke rettigheter.
Dere kjempet nettopp en revolusjonær krig om dette. Ser dere ikke ironien?
Majoriteten av de første 16 presidentene var slaveeiere.
Ikke rart slaveri ikke bare døde ut av seg selv.
Og det ga slaveeiere et lovlig argument om at grunnloven godkjenner slaveri,
å behandle mennesker som eiendom for loven.
Landet var grunnlagt både på uavhengighetserklæringen og slaveriet.
JUSSPROFESSOR
For slaver var de statsborgere
i den forstand at de var mennesker med verdi og verdighet,
men de var ikke statsborgere juridisk sett.
Enkelte abolisjonister, som Frederick Douglass,
har en farlig idé om at slaver faktisk er statsborgere.
Hva blir det neste?
De ville se om de kunne få offentlig støtte til denne ideen.
Svarte født fritt i nord, som Frances Harper,
forteller historien om undertrykkelse gjennom essayer og poesi.
"Vi er alle bundet sammen i en stor bunt av menneskelighet,
og samfunnet kan ikke trampe på de svakeste medlemmene
uten å motta forbannelsen i sin egen sjel."
De har også, som Maria Stewart, offentlige foredrag om antislaveri.
"Det er ikke hudfargen som skaper mennesket,
det er prinsippene skapt i sjelen. "
Harriet Jacobs og broren hennes, John Jacobs, avdekket sine slaverierfaringer
for å provosere amerikanere til handling.
"Alle skapes frie og like av sin skaper, utstyrt med visse umistelige rettigheter.
Hvor er de fargedes rettigheter i dagens USA?"
Abolisjonistbevegelsen er en fascinerende del av USAs historie
som folk ikke forstår, delvis fordi den var så mangfoldig.
ANTISLAVERIMØTER!
Én gren av bevegelsen mente at grunnloven er ond,
at den støtter slaveri.
De sa at grunnloven var en pakt med døden og en avtale med helvete.
De sa at grunnloven måtte ødelegges.
"La oss oppløse unionen." Men det var en annen fløy.
Og det mest berømte medlemmet av den var Frederick Douglass.
Douglass' første selvbiografi er et risikabelt prosjekt.
Risikabelt som slave, rømling, å fortelle om seg selv.
Han er fortsatt, i formell juridisk forstand, en slave.
Han er en person med en pris, heller enn en fri mann.
EN AMERIKANSK SLAVES LIV
Den ble en umiddelbar klassiker og er det fortsatt. Den leses over hele verden.
Det var avgjørende på den tiden
å ha en som Frederick Douglass,
en svart mann som hadde vært slave, som kunne snakke personlig om opplevelsen,
fra en menneskelig dimensjon.
Han sa ofte at hans største frykt under slaveriet
var mindre faren for kroppen enn faren for sinnet.
Internaliseringen av ideen om at noen mennesker
er født til å være frie, og andre født til å være slaver.
Det er et øyeblikk i hans første selvbiografi
hvor han bare stopper og spør:
"Hvorfor er jeg en slave?"
Det er et eldgammelt eksistensielt spørsmål.
Hvorfor er jeg en slave?
Når de hvite barna jeg ser er frie til å vokse opp, til å ha bøker,
til å bli utdannet, til å streife omkring og reise.
Hvorfor er jeg en slave?
Han har følt hvordan det er, slaveriets brutalitet, utnyttelsen.
Han har bestemt seg for å kjempe.
Han reiser over hele verden og snakker om sin erfaring som slave,
om behovet for svartes frihet.
Det er saken han dedikerer livet sitt til.
Han hadde talent for å stå opp og snakke.
Antakelig 1800-tallets beste taler.
Han var så imponerende at sørstatenes forsvarere
spredde rykter om at han aldri hadde vært slave,
at han hadde blitt hentet fra et annet land, at han var skuespiller.
Det er ingen tvil om at han skrev det.
Fra 1848 fortsetter han å styrke sin offentlige profil.
Han publiserer The North Star, utrolig populær blant hvite abolisjonister.
Douglass fremfører et argument,
som han fortsetter med, for overgangen fra slave til statsborger.
I 1852 er Frederick Douglass trolig den mest berømte svarte personen i verden.
Han forsto at det han sa var enormt viktig
for strategien som ville bli brukt av antislaveribevegelsen.
Argumentet hans var at grunnloven er et antislaveridokument,
den er profrihet.
Han mente at USA med sin uavhengighetserklæring
og sin revolusjonære tradisjon
ikke kunne godta slaveri.
Ifølge Douglass hadde ikke grunnleggerne laget et dokument som vernet om slaveri.
HISTORIKER
Men de hadde faktisk laget et dokument som garanterte alle mennesker
rett til selvstyring, frihet og menneskerettigheter.
Han trodde og ville tro
at folk som ham virkelig var en del av det nasjonale samfunnet.
DOUGLASS RØMMER, 1838
Kvinnenes antislaveriforening i Rochester i New York
inviterte Frederick Douglass til å holde tale 4. juli.
600 mennesker kom til Corinthian Hall for dette arrangementet.
Men publikummet hans var ikke bare de 600 folkene i salen,
publikummet hans var oss.
Publikummet hans var fremtiden.
La meg beskrive scenen.
De 600 personene i publikum er for det meste hvite menn og kvinner.
De er i hovedsak enige med Frederick Douglass.
Men Douglass vet at det er en forskjell på å være enig i teorien
og å forstå virkeligheten på bakken dypt.
For å få dem til å se,
må han fortelle dem sannheten om dem…
i 1852.
Dette kan bli interessant.
"Medborgere,
de som skrev under uavhengighetserklæringen var modige menn.
Forfedrene deres lyktes.
Og i dag høster dere fruktene av den suksessen."
Douglass får publikum til å føle seg komfortable rundt fjerde juli.
Han sier at grunnleggerne var genier.
De skapte en vakker ting kalt amerikanske republikken.
Det er en rolig åpning.
Så er det et øyeblikk hvor han sier: "Unnskyld meg."
"Hvorfor skal jeg snakke her i dag?"
Hva har jeg eller de jeg representerer å gjøre med deres nasjonale uavhengighet?
Fjerde juli er deres, ikke min. Dere kan glede dere.
Jeg må sørge.
Mener dere, borgere, å håne meg
ved å be meg snakke her i dag?"
Og så angriper han publikum med en litani om skrekken ved slavehandel,
slaveauksjoner i de amerikanske sørstatene.
Han får publikum til å føle sansene sine.
Han forteller hvordan lasterommet i et slaveskip luktet.
Han forteller om lydene og følelsene til en gråtende kvinne da barnet ble solgt.
Han fører dem til det grufulle hjertet av hva slaveriet faktisk er.
"Å frarøve dem friheten, tvinge dem til å jobbe uten lønn,
slå dem med kjepper, flå huden med pisker,
slå ut tennene, brenne kjøttet.
Deres rop om frihet og likhet, prekener og thanksgiving, er bare hykleri.
Ingen nasjon i verden er skyldig i mer sjokkerende og blodige praksiser
enn folket i USA akkurat nå."
Han snakker med de som er…
på hans side og sier: "Dere er ikke nok på min side."
Dere gjør ikke nok for å bekjempe slaveri.
Det er 1852.
Jeg har vært fri i 14 år, men dette pågår fortsatt."
Dette er en nasjon som skal være bygget på frihet,
rundt ideer om likhet mellom mennesker.
Så lenge slaveriet vedvarer, er nasjonen en løgn.
"Amerika er falsk mot fortiden, falsk mot nåtiden,
og binder seg selv ved å være falsk mot fremtiden.
La meg si til slutt
at jeg ikke oppgir håpet om landet.
Slaveriets undergang er sikker, og jeg slutter derfor der jeg begynte.
Med håp."
Jeg tror han anser seg selv som en statsborger.
Spørsmålet er om regjeringen anser ham som statsborger.
Det er det viktigste.
Jeg tror at for mange afroamerikanere
har vi alltid tenkt på oss selv som statsborgere, som at USA er landet vårt.
Spørsmålet er om landet så på oss slik langt tilbake.
USAs høyesterett ligger i denne storslagne hvite marmorbygningen.
Lik rettferdighet etter loven.
Språket i grunnloven er ikke alltid krystallklart.
Og det er én grunn til at vi har høyesterett.
En del av jobben deres er å tolke hva grunnloven betyr,
og så holde oss alle ansvarlige overfor den.
Det er tredje gren av myndighetene og den ultimate autoriteten i rettssystemet.
Så hva hadde høyesterett å si om hvem
som er eller ikke er amerikansk statsborger?
1857, Dred Scott versus Sanford.
Dred Scott er høyesteretts verste avgjørelse,
eneste diskusjon er om den er verst eller nest verst.
Dred Scott er slaven til en kirurg.
Kirurgen hadde tatt Scott med på jobb fra slavestaten Missouri
til Wisconsin, som var en fri stat.
Senere, i Missouri, døde legen.
Til slutt går Scott til høyesterett
og hevder at når han har bodd i en fri stat,
var han ikke lenger eiendom, men en fri borger.
Hvis domstolen dømmer i Dred Scotts favør,
vil slaverne ha en klar vei til å bli frie borgere.
Hvis de dømmer mot ham, er døren lukket.
HØYESTERETT, 1836-64
"Vi synes ikke at negre er inkludert, og de skulle ikke være det,
under ordet "borgere " i grunnloven,
og de kan derfor ikke kreve rettighetene og privilegiene dokumentet gir
og sikrer til borgerne i USA."
Domstolen sier: "Vi skal gå tilbake til skapelsen av grunnloven
og spørre oss om hva de mente i 1787.
Det er åpenbart for meg,
Roger B. Taney, at de ikke ville ha svarte som en del av landet sitt.
De skrev det ikke i grunnloven, for det slo dem aldri
at noen ville være dumme nok til å slippe ikke-hvite inn i den amerikanske staten."
"De hadde i mer enn et århundre blitt ansett som mindreverdige vesener
og helt uegnet til å omgås den hvite rase.
Så mindreverdige at de ikke hadde noen rettigheter den hvite måtte respektere."
Retorikken er skremmende.
Afroamerikanere er ikke statsborgere. De var aldri det, og kan aldri bli det.
Det bekreftet ideen om at uansett deres status,
fri eller slave, var ikke svarte likestilt med hvite.
De var ikke helt menneskelige, ikke utviklede.
Dred Scott-saken kunngjør at svarte aldri kan være statsborgere i USA.
Dred Scott hadde aldri rett til å gå til sak engang.
Frederick Douglass hadde insistert på
at antislaveripolitikk kunne fungere sammen med grunnloven.
Men retten ga ingen videre muligheter.
De sa: "Nei, grunnloven er fullstendig proslaveri."
Grunnloven er helt anti-Douglass, om du vil.
Statsborgerskap, det er rettighetenes plass.
Etter Dred Scott kan Douglass aldri bli en del av dette samfunnet,
aldri bli en amerikansk statsborger.
Så spørsmålet ble:
"Hva er neste steg?"
USAS 16. PRESIDENT
Sør vil ha nasjonal godkjenning av slaveri.
Det får de ikke.
Lincoln var en stor kritiker av saken. Det var delvis det han gikk til valg på.
Hvis det ikke var for reaksjonen på Dred Scott,
tror mange at han ikke ville blitt president.
Og du vil bli den største presidenten i vår historie.
Lincoln så også at landet
begynte å kjempe om spørsmålet om slaveriets lovlighet.
UNIONEN ER OPPLØST!
LINCOLN VALGT TIL PRESIDENT, 1860 BORGERKRIGEN BEGYNNER, 1861
Så Lincoln forstår at slaveri er dårlig, noe som er en god start, men…
Han sier at "om jeg kunne reddet unionen uten å befri slaver, ville jeg gjort det."
Hvis borgerkrigen handlet om slaveri,
hvorfor kan ikke Lincoln umiddelbart befri alle slavene i sør?
For målet hans er å bevare unionen.
Sør har nettopp løsrevet seg.
De kaller seg konføderasjonen nå.
Lincoln vil ikke bli presidenten som mister halve landet.
Han må vinne sør tilbake,
og nå gjør han alt som trengs for å vinne,
selv om det går utover svarte amerikanere.
Midt i alt kaoset inviterte Abraham Lincoln en liten gruppe
afroamerikanske ledere til Det hvite hus.
Han hadde stenografer og presse der for å spille det inn,
og egentlig hadde han ikke en diskusjon med dem, han ga en forelesning.
"Rasen deres lider, etter min mening den største uretten påført noe folk,
men selv når dere slutter å være slaver
er dere langt fra å være likestilt med den hvite rase."
Jeg liker ikke retningen dette tar.
"Tenk på det vi vet er sannheten.
Men for deres rase blant oss kunne det ikke blitt krig."
Han klandrer tilstedeværelsen av svarte i USA for borgerkrigen,
og så vil han få dem
til å støtte en plan for å, sitat, kolonisere frigjorte svarte mennesker
utenfor USA.
"Det er en uvilje fra folket vårt,
om enn brutalt, mot at dere frigjorte svarte mennesker skal bli blant oss.
Det er bedre for oss begge å være atskilt."
Pause.
Du er Abraham Lincoln, ikke sant? Fyren på pennyen?
Ja vel, fortsett.
Han sier at vi alle forstår at likhet er det dette landet skal handle om,
men raselikhet kommer ikke til å skje.
Så gjør det dere må gjøre.
"Stedet jeg tenker å ha en koloni i er Mellom-Amerika."
Hva?
Vent. Den opplyste, progressive presidenten
som til slutt endte slaveri
ville først sende svarte amerikanere til Costa Rica?
¿Por qué?
Douglass er rasende.
Noe av det Lincoln gjør her er
å prøve å sikte til den gnagende usikkerheten hos svarte
om at vi kanskje ikke kan høre til her i landet.
Dette er det afroamerikanere frykter kan være deres skjebne
om de ikke er statsborgere.
Douglass svarte: "Nei, det er ikke svartes tilstedeværelse.
Det er slaveri og makten slaveeiere har,
og måten det forvrenger hele samfunnet på.
Det er borgerkrigens årsak."
Vi må huske at dette var midt i en total borgerkrig.
Og den sommeren vinner ikke hans side krigen.
I en slik krig trengte du hver eneste soldat du kunne få.
Men regjeringen insisterte på å holde svarte unna militsen og den vanlige hæren.
"De er villmenn.
De vil gå amok. Om du gir dem våpen, massakrerer de alle hvite de ser."
"Hvorfor avviser regjeringen negeren?
Er han ikke et menneske?
Våre generaler etterlyser menn.
'Send oss menn', roper de.
Jeg har tryglet den truede nasjonen
om å løsne hennes mektige svarte hånd mot fiendene.
Frihet vunnet av hvite vil miste halve glansen.
Må den som er fri selv slå?"
FARGEDE MENN TIL VÅPEN!
NÅ ELLER ALDRI
Douglass taler for saken
om at hvis svarte går til krig og blør for sitt land,
da kan de aldri nektes rettighetene i et statsborgerskap.
Han sier det eksplisitt.
Han turnerte landet og holdt taler.
Du kunne ikke vinne krigen uten å avskaffe slaveriet.
Du kunne ikke vinne krigen uten å verve svarte til borgerkrigen, til unionshæren.
Han prøver å manipulere Lincoln til å invitere svarte
til å delta i kampen mot slaveeierne.
Douglass er overbevist om at de vil bevise at de er borgere,
at de fortjener rettigheter og likhet.
På dette tidspunktet kunne han ikke forstå USA
som et samfunn med flere raser,
men synet hans vil begynne å bevege seg raskt fremover.
Endelig fungerer Frederick Douglass' innsats.
Desperat etter soldater, signerer Lincoln frigjøringsproklamasjonen,
som frigjør amerikanske slaver i sørstatene.
Nå kan svarte menn bli med i unionshæren.
De svarte soldatene får bevise det Douglass har sagt hele tiden.
De vil kjempe for sin frihet.
FARGEDE MENN! TIL VÅPEN! NÅ ELLER ALDRI
Frigjøringsproklamasjonen er et kritisk vendepunkt i krigen,
hvor til slutt 200 000 svarte menn blir med i unionshæren og -marinen.
Det var ikke bare en krig med små slag og vanlige hærstyrker som slåss.
Det var massehærer, både nord og sør.
Frigjøringsproklamasjonen utstedes som en militær orden.
Det er for å vinne krigen.
Vi skulle være late. Vi skulle være feige og udisiplinerte.
Så å få afroamerikanere til å tjene og tjene edelt var et så sterk svar
til de fortellingene som ble fremmet.
DEN STORE UNIONSSEIEREN! SPENNENDE DETALJER FRA SLAGET!
NOK EN UNIONSSEIER!
Det var mektig for svarte å være på fronten, å utgyte blod.
Svart tjeneste i militæret begynte å endre hvite raseholdninger.
Mange fra nord, som aldri hadde tenkt på svarte som borgere,
syntes at de ved deres tjeneste i hæren
hadde fortjent retten til å bli likeverdige borgere av USA.
To av Douglass' sønner tjente i det 54. fargede infanteriet i Massachusetts.
Han så den enorme virkelige og symbolske kraften
i at svarte menn, som han sa, tok merket "U.S." på beltet sitt.
"Vi vil ha et land som ikke skal kalle uavhengighetserklæringen en løgn.
Krigens oppdrag er nasjonal gjenfødelse."
Siden krigen startet har Douglass sagt at krigen
ikke bare ville endre svartes liv, men også USA som helhet.
"Vi kjemper ikke for unionen som den var,
men for noe 10 000 ganger viktigere.
Og den tingen er nasjonal enhet.
En enhet der de store prinsippene om frihet og likhet,
ikke slaveri og klasseoverlegenhet, er hjørnesteinen."
Han definerer borgerkrigen.
Landet er dømt til… Det er essensielt at landet
skal leve opp til grunnleggerdokumentet.
FRIHET TIL SLAVEN
Krigen må ta slutt, ikke bare med konføderasjonens nederlag,
men med en ny nasjon som skapes. En basert på likhet.
Noe av det vanskelige ved borgerkrigen er å se hvor mange som dør,
og Lincoln må kjempe med spørsmålet om hvorfor.
FRIGJØRINGSPROKLAMASJONEN, 1863
GETTYSBURG-TALEN, 1863
"For fire snes og syv år siden skapte våre forfedre en ny nasjon på kontinentet,
unnfanget i frihet
og dedikert til påstanden om at alle menn er skapt like."
En måte å tenke på Gettysburg på er at det er et ekko av det Douglass har sagt.
Frigjøring er definisjonen på krigsinnsatsen.
"Denne nasjonen under Gud skal få en ny fødsel av frihet."
Lincolns mest berømte linje er "en ny fødsel av frihet".
Det var noe Douglass hadde sagt siden krigen startet.
Og det er retorikk som ikke er så ulik
det Douglass snakker om, nasjonal gjenfødelse,
en ny fødsel av frihet.
Begge ser på borgerkrigen som noe som skaper noe nytt.
"Og den regjeringen ved folket, av folket og for folket,
skal ikke svinne hen fra Jorden."
Noe av det han gjør i Gettysburg er å hjelpe seg selv med å takle tragedien,
krigens menneskelige kostnader. Hvis dette er en krig om unionen,
har kanskje for mange folk dødd.
Men hvis dette er en krig om frigjøring, en krig for svart frihet,
så er kanskje Gettysburg verdt det.
Det er her jeg synes Lincoln blir så overbevisende.
Du ser virkelig…
hvor mye en person kan endre.
At Lincoln skal gå fra å oppfordre til kolonisering
til å snakke om svarte folks fremtid er utrolig.
Jeg tror de etter hvert respekterte hverandre dypt.
Begge hadde jobbet seg opp på egen hånd.
Lincoln hadde ett års skolegang, Douglass ingen.
Begge to hadde fått en høyere stilling gjennom intelligensen sin, sinnet sitt.
Uansett hva de ble, gjorde de seg selv til det,
og jeg tror de var åndsfrender på det viset.
Douglass føler seg optimistisk for at han kan fortsette å jobbe med Lincoln
mot en svart amerikansk fremtid.
BORGERKRIGEN (1861-65)
BORGERKRIGEN SLUTTER I 1865
9. april 1865 overga general Lee fra konføderasjonen seg til unionen,
noe som markerer begynnelsen på slutten av krigen.
Noen ganger utnevner historien visse folk, som Douglass,
til å bli en bevegelses stemme, og når de finner en talsmann som president Lincoln,
som er villig til å lytte og endre seg,
er det utrolig å se hva de lederne kan oppnå sammen.
Dessverre kan historien også kutte de båndene på tragisk vis.
I feiringen av Lees overgivelse, holdt Lincoln en tale for å si
at afroamerikanere som hadde tjenestegjort i unionshæren burde få stemmerett.
En av de som hørte på talen var John Wilkes Booth.
Booth var opprørt over tanken på likestilt statsborgerskap,
og han snudde seg til en venn og sa:
"Det er hans siste tale noensinne."
PRESIDENTEN ER DØD!
Åtte måneder etter drapet på Lincoln blir det 13. lovtillegget ratifisert,
noe som endelig avskaffer slaveriet og permanent frigjør alle slaver i USA.
Men frihet er ikke slutten på historien.
Vi tenker på drapet på Lincoln som en stor tragedie, og det er det,
men tragedien er at mordet betyr at presidentskapet går til Andrew Johnson.
"Dette er et land for hvite menn,
og, ved Gud, så lenge jeg er president,
skal det være en regjering for hvite menn."
Han er reaksjonær, rasistisk, trangsynt.
Han er like langt fra Lincoln som solen er fra månen.
Han elsket ideen om store stevner.
Han elsket å reise seg og holde lange taler om seg selv.
Jeg tror vi har sett politiske figurer som dette på ulike punkter i historien.
Når han blir president, sier han mer eller mindre
at målet hans er å forhindre utvanning av statsborgerskap.
Frederick Douglass dro til Det hvite hus for å besøke presidenten.
Et fælt øyeblikk.
Andrew Johnson sier tydelig
at han synes at Frederick Douglass er under ham, at svarte bør være takknemlige.
"Jeg har eid og kjøpt slaver, men jeg har aldri solgt en.
Praktisk talt, når det gjelder mitt forhold til slaver,
har jeg vært deres slave mer enn at de var mine."
Etter møtet med Frederick Douglass sa Johnson til sin sekretær:
"Jeg kjenner den fordømte Douglass.
Typisk nigger. Han ville ha skåret over strupen på en hvit mann."
Det er usannsynlig at du får Johnson
til å støtte kraftig håndhevelse av de tidligere slavenes rettigheter,
noe han selvsagt ikke gjorde.
Skjønner. Johnson er rasist, men en rasistisk president bør ikke skade svarte
når slaveriet er avskaffet.
Hvis du hater svarte folk sånn, burde du ikke blitt med i unionen. For sent.
Men vent, selv om du er fri, betyr det ikke at du er statsborger,
og uten statsborgerskap har ikke svarte noe forsvar mot angrep i sørstatene.
Så snart den 13. er vedtatt,
vedtar delstatsforsamlinger i sør "black codes".
Selv om "black code" høres ut som en fantastisk, ny Shonda Rhimes-serie,
er det alt annet. Vi snakker om lover.
Mange av lovene krever at svarte skal signere årelange jobbkontrakter med hvite
og skatter dem opp til $ 100 for å ta arbeid
annet enn som bonde eller tjener,
og de tvinger svarte barn til obligatoriske "lærlingkontrakter"
for å holde dem i arbeidsstyrken. Barn! Mens nord er rasende,
sier delstatsforsamlingene i sør: "Hva snakker dere om?
"Black codes" er ikke slaveri. Det er et helt annet ord.
Det er to ord, til og med. Og se. De får betalt nå."
Nettopp.
Men hva skjer om en svart person nekter de nye begrensningene?
Hva skjedde om de prøvde å utøve sin frihet?
De kunne bli satt i fengsel, og overraskelse, tvunget til arbeid…
uten lønn.
New York Herald Tribune har denne overskriften:
"South Carolina etablerer slaveri på nytt."
Tenk dere det.
Svarte folk kjempet og vant en hel krig for sin frihet,
og dette er det de får?
Det 13. lovtillegget fikser det tydeligvis ikke. Men hva vil gjøre det?
Inn kommer John Bingham, en kongressmann fra Ohio.
Bingham tror på frihet for alle.
Ekte frihet.
"Jeg tar avstand fra bruken av ordet 'nigger'.
For meg betegner det ikke hudfarge,
men det betegner en klasse av skapninger etter sjelenes farge.
De som tramper på forsvarsløse medmennesker
og gjør dem om til det vi kaller en 'slave'.
Disse mennesketyvene, selv om huden deres er hvit som snø,
er de ekte niggerne."
Han ser på det som skjer i sør. "Folkens, det ser ikke bra ut der nede.
Men vi må gjøre noe.
Vi må endre grunnloven.
Gi dem likt statsborgerskap."
John Bingham, med flere, banet veien
for å argumentere for og lage hjertet av det 14. lovtillegget.
Det Bingham vil er å gjøre akkurat det Frederick Douglass ba om
i sin fjerde juli-tale.
Få Amerika til å leve opp til sitt løfte,
å utvide amerikansk statsborgerskap i grunnloven,
å rette opp uretten mot Dred Scott
og sikre likhetens velsignelser for alle skriftlig,
så ingen kan ta dem bort.
For å gjøre det bygger Bingham og en gruppe radikale republikanere
14. for å inkludere mange av rettighetene som ble nektet svarte amerikanere.
Og de kjemper for å gjøre 14. til en grunnlovsendring.
Det er viktig, for de forstår at de ikke alltid vil bestemme.
De neste vil kanskje fjerne den.
Endringer er kjempevanskelige å få gjennom,
men de er også vanskelige å bli kvitt.
KONGRESSEN FORESLÅR 14. LOVTILLEGG
FOR Å FÅ 14. GJENNOM, MÅ 27 STATER BLI ENIGE.
6 AV 28 STATER GODKJENNER, 1866
22 STATER GODKJENNER, 1867
28 STATER GODKJENNER, 1868
Og Bingham lykkes.
I 1868 blir det 14. lovtillegget offisielt en del av grunnloven.
Og det beviser at USA er med på det nye oppdraget om likhet for alle.
"Alle personer som er født eller gitt statsborgerskap i USA,
og er underlagt landets jurisdiksjon,
er borgere av USA og delstaten de bor i."
Hvis du ser på språket, er det ganske slående.
En person født i USA,
og det er ingen andre begrensninger. Det står ikke "hvit person født i USA".
Derfor er folk av afrikansk avstamning statsborgere.
"Ingen stat skal lage eller håndheve lover som avskaffer privilegier
til borgere i USA."
Det betyr at de første åtte endringene i den amerikanske grunnloven,
det vi kaller Bill of Rights,
alle borgere har de rettighetene, mot statlige og føderale myndigheter.
"Ingen stat skal heller frata noen mennesker liv, frihet eller eiendom
uten rettferdig rettergang."
Svarte har fra Antebellum-perioden prøvd å bruke domstoler for å få det de vil ha.
De vil kunne forsvare seg mot vold.
Og nå sier det 14. lovtillegget at du kan gå til retten om noe skjer.
"Heller ikke nekte noen innenfor dens myndighetsområde
lik beskyttelse ved lovene."
Statsborgerskap blir så tydelig beskrevet at det var automatisk,
fullt statsborgerskap, ikke tre femtedeler, ikke betinget.
I øyeblikket du puster amerikansk luft, er du amerikaner.
Hvis du blir født her, blir du født med alle frihetene
og beskyttelsen amerikansk statsborgerskap gir.
Det omgjør Dred Scott-avgjørelsen, som sa at svarte ikke kunne være borgere
samme hvor de var født, selv om de hadde vært her i flere generasjoner.
Det 14. lovtillegget er vesentlig
for å endre oss fra å være en hvit, mannlig nasjon
til en fremtid der det var mulighet for mangfold i demokratiet vårt.
Det 14. lovtillegget er også første gang ordet
"lik" blir brukt i grunnloven.
Og det blir nedfelt i grunnloven vår.
På mange vis ble ikke landet vårt grunnlagt i 1776.
Det var da John Bingham og Kongressen vedtok det 14. lovtillegget,
det er den moderne grunnloven.
ARTIKKEL XIV
Douglass og andre erkjenner at lovttillegget har
endret måten nasjonens lover vil fungere på.
Det blir ikke sett ukritisk på, men det er grunn til stor feiring.
Dette er et optimistisk øyeblikk.
Afroamerikanere er fylt av spenning rundt hva det betyr å være fullverdige borgere.
Etter at lovtillegget vedtas,
er det en tro på og glede over at vi har trykket på tilbakestillingsknappen
i et dårlig forvaltet prosjekt,
og at USA nå vil lykkes.
Noe av det mest vellykkede er blomstringen av utdanning blant svarte.
Folk i sør bygger opp institusjoner for sin egen utdanning
grunnet leseferdighetens betydning.
Svarte bruker noen millioner dollar av egne penger på utdanning,
og dette er folk i sør som ikke hadde penger.
Frederick Douglass, bare si navnet hans, for meg er det som en bønn.
Han var bemerkelsesverdig ved at han hadde en evne
som ikke kunne holdes inne.
Han ville ikke at svarte kun skulle være frie fra slaveri.
Han ville at de skulle være fullverdige borgere.
For en utrolig mann og et utrolig menneske.
"Det virker som om jeg lever i en ny verden.
Hvem kunne ha forestilt seg dette?
Rettferdigheten og frihetens triumf, ikke bare for de frigjorte slavene,
men en borgerrettighetslov, stemmeretten.
Alt for en klasse som nylig ble kalt verdiløse varer og eiendom,
men som nå er ansett som mennesker,
anerkjent som det i loven."
Frederick Douglass:
Han var slave,
rømling,
fri ikke-borger,
borger.
Men hans utrolige reise slutter ikke der.
I hele sitt lange liv fortsatte Douglass å kjempe for rettighetene
til svarte amerikanere, kvinner og innvandrere,
og effekten av kampen hans har gitt gjenklang i generasjoner.
Selv i dag.
Disse bildene viser kranen og en lastebil
som fjerner statuen av Roger B. Taney tidlig fredag morgen.
Han sa at svarte var så underlegne at de "ikke hadde rettigheter
den hvite måtte respektere".
ETTERKOMMER AV ROGER B. TANEY
Så den kvelden ba vi om tilgivelse, og… Scott-familien omfavnet oss og tilga oss.
SCOTTS ETTERKOMMER
Det var folk i familien min som sa: "Jeg vet ikke om jeg vil møte dem."
Og den uventede og improviserte unnskyldningen ble gitt.
Jeg har søskenbarn som gråt.
Når det begynner å skje, og du får den forståelsen og det forholdet,
da blir andre ting mulige. Så vi kan alle gjøre det.
VI KAN IKKE PUSTE LYTT TIL SVARTE STEMMER
DISKRIMINERING AV HOMOFILE ER UMORALSK
JEG ER EN AMERIKANER JA TIL ERA
Hvis Scott- og Taney-familiene kan forsone seg, kan ikke dere?
Vi snakker mye om likhet i USA.
Vi snakker om rettferdighet.
Vi har en troskapsed som inneholder disse ordene,
og det 14. lovtillegget skulle gjøre den visjonen virkelig.
Det vi ikke gjorde rede for,
er hvor uforberedte vi var på å omfavne ekte likhet.
Jeg lover å aldri akseptere den falske læren om at alle raser er like.
-Ingen rettferdighet! -Ingen fred!
Alt vi sier til Amerika er: Vær tro mot det du sa på papiret.
Så snart den 14. er ratifisert, blir den angrepet.
I rettssalene, i gatene, selv i historiebøkene våre.
Hvorfor har vi ikke lært historien om det 14. lovtillegget?
Fordi det er mange der ute som kjempet hardt for at du ikke skulle vite om den.
Tekst: Knut Normann