Huvuddelen av vår självbild som amerikaner,
det vi är mest stolta över
och sätten vi tror att vi är fria på
är förankrade i det 14:e tillägget.
Det 14:e tillägget blev till i strid,
smiddes under kontroverser och ratificerades i agg.
Det är arvet.
Vi räknade inte med att vi var så oförberedda på
att välkomna sann jämlikhet.
EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
För varje handling finns en likvärdig och motsatt reaktion.
Varje revolution har en jämlik och motsatt motrevolution.
Många har svårt för förändringar,
särskilt om de känner att de förlorar nåt.
Efter kriget känner många vita i Södern
att de inte bara förlorat ett krig, utan också sin livsstil.
De har förödmjukats.
Det 14:e tillägget har gett före detta slavar juridisk jämlikhet.
Jämlikheten stöttas av regeringen.
Och det visar sig att tillägget måste försvaras,
för så fort det antas möter det motstånd från alla sidor.
I domstolarna, på gatorna…
Dess betydelse är förvrängd i våra minnen.
MOTSTÅND
INBÖRDESKRIGET 1861–1865
REKONSTRUKTIONSTIDEN
Hur lappar man ihop en republik
efter ett fyraårigt inbördeskrig?
Försöket att få tillbaka sydstaterna till unionen
baserat på sann jämlikhet mellan svarta och vita,
var ett väldigt svårt projekt.
Slaveriet var en total institution.
Det var ett arbetssystem och ett politiskt system.
Det var ett välfärdssystem och ett maktsystem.
Man var tvungen att göra om allt det.
De flesta vita var emot det 14:e tillägget
och kände sig förödmjukade,
särskilt i vardagliga möten med människor.
Alla visste hur en slav borde agera.
De skulle lämna trottoaren när de mötte en vit person.
De skulle tilltala vita personer med "herre".
Men hur beter man sig efter slaveriet?
GUVERNÖR I FLORIDA
"Ni är lika fria som vita, men få inte för er
att ni är jämlikar, för det är ni inte.
Vill ni ses som damer och herrar
måste ni bete er därefter.
Kalla din tidigare herre och husmor för 'herr' och 'fru'."
En sak vi inte har pratat om i det här landet
är det anmärkningsvärda tankesättet
frigivna svarta visade under rekonstruktionstiden.
Det är bland det mest inspirerande man kan hitta i historien.
De hade förslavats, brutaliserats, traumatiserats och torterats…
De vinner sin frihet och söker fred, harmoni och gemenskap.
"Mot sina tidigare herrar bär de inga hämndtankar,
inget hat,
ingen fientlighet.
De vill resa sig själva
utan att offra ett enda av de vitas intressen.
De kräver bara rättigheterna de har rätt till enligt Guds universella lag."
Få av oss känner till omfattningen
av svarta amerikanska och afrikanska bidrag
till USA och världen.
Följ med oss i hyllningen av svarta kulturella bidrag.
Det 14:e tillägget innebar enorma framsteg för frigivna svarta.
Med federala trupper närvarande blev de framgångsrika
inom handel, näringsliv och jordbruk.
De ville tjäna och leda.
"Mina ögon ser det,
våra öron hör det och våra hjärtan känner det.
Den svarta mannen är fri.
Den svarta mannen är medborgare och har rösträtt."
Afroamerikaner fylls med glädje över sin frihet
och vad det innebär att vara fullvärdiga medborgare.
Livet för de svarta börjar förändras.
De ville också etablera institutioner, som kyrkor.
AME-kyrkor och svarta baptistkyrkor sprider sig över södern.
Många av de historiskt svarta collegen och universiteten
från Fisk till Howard University i Washington,
föddes under den här perioden
som ett sätt för svarta att ha den institutionella grunden
för att skapa ett nytt liv
i en värld de aldrig känt till.
Rekonstruktionen förde fram hundratals svarta kontorsinnehavare,
oavsett om de var statliga lagstiftare eller viceguvernörer i Södern.
Några blev kongressledamöter och två blev senatorer
och tjänade ädelt.
Hiram Revels blev den första afroamerikanska senatorn.
"Washington, 25 februari 1870. Mr Revels, den färgade senatorn från Mississippi
svors in och tillträdde sin plats idag.
Det fanns inte en enda ledig plats på läktaren.
Att säga att intresset var stort
ger en uppfattning om atmosfären
som rådde under hela förfarandet."
"Vi befinner oss mitt i en spännande röstmätning
baserad på rättvisa och politisk och juridisk jämlikhet."
Jag förstår.
Men nu när vi bor så nära varann
kan vi vänja oss vid varandras sätt och samarbeta fredligt.
Illustratören Thomas Nast tecknade "Uncle Sam's Thanksgiving."
Den visade hur man tänkte då.
Alla sitter vid bordet. Vita, svarta, indianer, kineser…
Det var en syn man aldrig hade sett på den tiden.
Det var vad de försökte föreställa sig.
Det 14:e tillägget väckte liv i nåt
som kunde bli en ny nation bestående av flera etniciteter.
En mångfasetterad demokrati
som levde upp till principerna i oavhängighetsförklaringen.
Den höll inte länge.
Det enda som är uppenbart
är att det fanns krafter i den vita Södern…
...som hade bestämt sig för...
...att återställa saker och ting.
DOMARE I HÖGSTA DOMSTOLEN
"Svart är den trendiga färgen i dessa regioner.
Vi har afrikaner överallt.
De är jurymedlemmar, postbiträden, tulltjänstemän.
Samhällen kommer att ödeläggas
tills det sker en grundlig förändring i alla departement.
Till och med uppror vore bättre
än likgiltigheten som verkar råda."
Enligt det 14:e tillägget är alla är lika inför lagen.
Sen kommer det 15:e tillägget, som ger svarta män rösträtt.
För vissa i den vita Södern är det en farlig cocktail.
De två tilläggen förändrar lagen i Södern
och för en tid även ledarskapet.
Men mångas åsikter har inte förändrats alls.
De gör vad som helst för att ta tillbaka makten.
Vad som helst.
Vi vill leva i fred med alla människor
och särskilt med de vita i Södern.
Våra intressen är desamma.
Men vi vill inte ha lammets fred med lejonet.
Ge oss våra rättigheter.
Vita sydstatare marginaliserade svarta människor
som andra klassens medborgare.
De skulle leva underordnade liv,
nästan som slavar.
Efter Förintelsen...
...fanns det frihet.
På papperet, åtminstone.
Slaveriet hade tagit slut,
men kampen för jämlikhet hade bara börjat.
Som medborgare med garanterade rättigheter enligt det 14:e tillägget
vänder sig svarta amerikaner till domstol för att få hjälp mot motståndet.
Före inbördeskriget var de flesta av domarna slavägare
eller så utsågs de av presidenter som var det.
Domsluten kom inte som nån överraskning.
Men domstolen på 1870- och 1880-talet är annorlunda.
Den har påverkats av inbördeskriget.
Många av domarna utsågs av presidenter som hade stridit för unionen.
Den borde vara full av revolutionärer.
Inte direkt.
Svarta amerikaner får inga allierade i domstolarna,
men det får de vita.
När vi tänker på motreaktionen på rekonstruktionstiden,
så tänker vi på våldet och på Ku Klux Klan.
Vi tänker på svarta lagar.
Vi måste vara tydliga med att Högsta domstolen har
en avgörande roll
i att tvinga tillbaka afrikanska personer till underkastelse.
I det 14:e tillägget står det att man som medborgare
har medborgarskapets privilegier.
Ingen delstat ska äventyra dem.
Som människa har man rätt till lika skydd vad gäller lagar och rättsförfarande.
Men kommer det att efterlevas?
Det Högsta domstolen gjorde i en rad domslut…
Slaughterhouse, Cruikshank och medborgarrättsärenden.
…var att undergräva det åtagandet.
REKONSTRUKTIONSTIDEN
SLAUGHTERHOUSE-FALLEN
Slaughterhouse är ett av de mest...
...smädade och kritiserade besluten från Högsta domstolen.
Enligt domslutet är det delstaterna, inte den nationella regeringen,
som definierar och skyddar ens rättigheter.
Klausulen om privilegier och immunitet försvagades
och har aldrig hämtat sig.
Vi tittar närmare på privilegier och immunitet.
Våra rättigheter, med andra ord.
Privilegierna är våra friheter.
Det är saker som vi får göra.
Immunitet är vårt skydd,
det vi ska skyddas från som medborgare.
Våra mest grundläggande friheter och skydd
finns i rättighetsförklaringen.
Yttrandefrihet, religion, mötesfrihet, rätt att bära vapen,
alla de där bra sakerna.
Det 14:e tillägget gör att man får de rättigheterna
oavsett vilken delstat man bor i eller vilken delstat man reser till.
Och det är viktigt för svarta amerikaner,
som alltför ofta har berövats sina rättigheter
beroende på vilken delstat de bor i.
Genom att göra tillämpningen av det 14:e tillägget så snäv
har man tömt det på innehåll.
Lokala vit makt-styren använde Slaughterhouse-fallet
för att hävda att det 14:e tillägget inte kunde inskränka
det lokala styret genom garantier om medborgarrättigheter.
SLAUGHTERHOUSE-FALLEN
I Cruikshankrättegången
dömde domstolarna att det 14:e tillägget
inte skyddade enskilda medborgare
från andra medborgares våld.
"Det 14:e tillägget förbjuder delstaten
att beröva nån liv, frihet eller egendom utan rättsförfarande.
Men det säger inget om en medborgares rättigheter emot en annan."
Det slet sönder innanmätet
på det 14:e tilläggets mest grundläggande garanti.
Det enda sättet för svarta att få medborgerliga rättigheter i USA
var om de kunde skyddas från våld.
Har jag förstått det här rätt?
Högsta domstolen säger alltså:
"Tyvärr, svarta amerikaner.
Om privatpersoner begår våld mot er,
till och med mord,
så kan den federala regeringen inte göra nåt åt det,
trots att det 14:e tillägget skrevs för att skydda er."
Medborgarrättsfallen tar kraften
ur medborgarrättslagen från 1875.
Domstolen säger i princip att svarta inte kan vara fria
från diskriminering på allmänna platser.
De kan inte vara fria från diskriminering på teatrar och hotell.
Det gällde privatpersoners agerande, inte statens agerande.
När ett operahus vägrar släppa in svarta,
är det inte styret eller en tjänsteman som gör det,
utan ett företag.
Medborgarrättsfallen legaliserar segregation i privata bostäder.
Man hävdar att det inte bryter mot det 14:e tillägget.
Det är bara ett brott mot anständigheten.
Domstolen säger en sak som är förödande
och som är bekant för de svarta.
"När en man har sluppit slaveriet
måste det finnas nåt skede i utvecklingen
när han slutar vara lagens favorit."
Domstolen frågar sig: "Hur länge
ska vi fortsätta dalta med svarta?
Det måste komma en tid då de som blivit befriade från slaveriets bojor
kan stå på egna ben."
Domstolen blev otålig.
"Vi utkämpade ett krig och nu är ni fria.
Vad mer begär ni av oss?
Vi har annat att göra.
Rätta in er i ledet."
Det här är 20 år efter att svarta hölls som tjänstefolk
i århundraden i landet.
Högsta domstolen har redan tagit sin hand ifrån jämlikhetsprojektet.
Mycket snabbare än nån hade trott,
tappade allmänheten i norr intresset för att reformera Södern.
Känslan som uppstod var:
"Vi lägger det bakom oss.
Låt oss inte delas som land mellan norr och söder."
Och man hungrade efter det man kallade försoning.
Det var slutet på federal närvaro i Södern.
Det var slutet på engagemanget i det 14:e tillägget.
Det skapade en lång, mörk och slingrig väg
till det som skulle bli Jim Crow-segregering.
MOTSTÅND
VÄNTRUM ENDAST FÖR FÄRGADE
REX-TEATERN FÖR FÄRGADE
GEM-TEATERN FÖR FÄRGADE
Och sen, år 1896,
dömer Högsta domstolen i Plessy mot Ferguson…
...där de upprätthåller delstatslagar som föreskriver segregering,
så länge de är åtskilda men jämlika.
I Plessy mot Ferguson
upprätthålls Louisianas lag
och man bestämmer att alla järnvägsföretag med passagerare i delstaten
ska erbjuda jämlik men åtskild logi för vita och färgade.
Där får vi "åtskilda men jämlika".
Men jag kan inte beskylla tågen för segregationen, hur gärna jag än vill.
Det 14:e tillägget ersattes med vit överhöghet
som landets lag.
Vi undersöker den lagen.
Vad innebär åtskilda egentligen?
"Åtskilja" betyder att tvinga isär, dela.
Det är ett destruktivt verb.
Jag ogillar "skilja agnarna från vetet" också. Vad har agnarna gjort för ont?
Vi tittar på historiken.
Slavhandeln skiljer afrikaner från sin kontinent.
Sen skiljer slaveriet afroamerikaner från sina familjer.
Jim Crow-lagarna skiljer afroamerikaner från utbildning,
rikedom, möjligheter och rättvisa.
Man gjorde så stor skillnad på oss
att vi fortfarande måste ha en svart historie-månad
för att amerikanerna ska känna till våra bidrag. Det är så fel.
Nu ska vi se vad som händer när man skiljer jämlikhet från skydd.
"Den vita mannen i Södern ägde slaven till kropp och själ.
Det låg i hans intresse att hämma själen och bevara kroppen.
Den vita ägaren lät sällan sin ilska
gå så långt som att ta ett liv,
för det innebar en förlust på flera hundra dollar.
Men så kom frigörelsen
och den vita mannens intresse för negerns kropp förlorades.
Ett nytt hotsystem blev modernt.
Negern blev inte bara piskad och tuktad.
Han blev dödad."
Södern blev en plats för anmärkningsvärt våld.
När svarta män fick rösträtt
och blev statstjänstemän,
föddes öppet politiska, organiserade grupper.
Det här är en period i amerikansk historia
när öppet användande av våld
blev en del av det politiska livet.
Klanen och dess många imitatörer
blev en våldsam politisk motrevolution mot rekonstruktionen.
Svarta börjar bli hotade av mobbar.
De drogs ur fängelser,
blev måltavlor om de bad om rättvis behandling,
om de försökte rösta eller organisera sig,
om de försökte få politisk makt.
De blev brända, slagna, torterade och dränkta.
De blev hängda.
Låt oss säga som det är. Det var inhemsk terrorism.
Den värsta politiska massakern i USA
skedde i Colfax i Louisiana
som ett resultat av ett guvernörsval.
Afroamerikaner som haft milisrättigheter
samlades för att skydda delstatsregeringen
och massakrerades kallblodigt.
Man uppskattar att 200 personer dödades.
"De sköts ner utan nåd.
Många sköts i bakhuvudet och nacken.
En mans ansikte var helt tillplattat av slag från en pistol.
En annan hade skurits över magen med en kniv efter att ha blivit skjuten."
PÖBLAR I SÖDERN
MÅNDAGENS SLAG
Det var inte bara i Colfax.
Gång på gång upphävde vita sydstatare framstegen
som gjorts av tidigare förslavade personer.
Vi ser att kulmen
på de svartas valdeltagande börjar vika nedåt.
År 1901 var det inte en enda svart person
som representerade Södern på nationell nivå.
Lynchning blev det verkställande verktyget
för att se till att det 14:e tillägget aldrig skulle införlivas.
Mellan 1890-talet och 1950-talet
inträffade drygt 4 000 dokumenterade lynchningar över hela landet,
från Illinois till Mississippi och däremellan.
Lynchningarna grundades på tanken
att svarta inte bara var underlägsna, utan att de föddes som brottslingar.
I kampen för förändring behöver vi ibland vittnen.
Ida B. Wells är ett av vittnena efter rekonstruktionstiden
som skrev om vad som hände i Södern.
Hon var en svart kvinna och ingen ger henne den rätten,
men hon tar på sig rollen som sin generations sanningssägare.
Det är en ovanlig berättelse
om vad folk kunde göra av sig själva.
Hon var undersökande journalist, förespråkare för medborgerliga rättigheter
och grundare av NAACP.
Hon var en vass kvinna
och hon hade en okuvlig rättskänsla.
Det som gjorde henne nationellt ökänd
var förlusten av tre vänner i Memphis.
Dessa tre män ägde en lokal mataffär.
De var så framgångsrika att de var ett hot mot vita företagare,
och de dödades av en vit mobb.
"Det sägs att Tom Moss bad för sitt liv,
för sin fru och sitt barn
och deras ofödda barn.
På frågan om han hade nåt att säga sa han: 'Be mitt folk att åka västerut.
Det finns ingen rättvisa för dem här.'
Alla i stan kände och älskade Tom.
Han ägde sitt hem, sparade sina pengar
och satsade på affären med samma ambition
som en ung vit man hade haft.
Han ansåg att vi borde försvara det som är rätt
och bekämpa de orättvisor vi såg.
Nån måste visa att den afroamerikanska rasen
utsatts för mer synd än vad den har syndat,
och den uppgiften verkar ha fallit på mig."
Hon var den första som började räkna och dokumentera
och räkna upp lynchningarna.
3 436 PERSONER LYNCHADE
Ida B. Wells uppmuntrade svarta
att inse att de måste kämpa,
att de måste stå upp mot tyranniet.
De måste vara mer kritiska till statens misslyckande att skydda oss.
"Bara under stjärnbaneret är mänsklig förintelse möjlig.
Modiga män samlas inte i tusental för att tortera och mörda en ensam person
som bär munkavle och är bunden så att han inte kan göra motstånd."
Lynchningar blev enorma spektakel. Barn slapp skolan
och det togs foton som publicerades som vykort.
På ett stod det: "Jag deltog på denna neger-grillfest."
Det var inte bara Ku Klux Klan.
Det var folk som inte var utklädda.
Bankirer, lärare, läkare och poliser
begick våldshandlingar med straffrihet.
Denna rasterrorism, detta våld,
är ett sätt att säga: "Bry er inte om vad som står i 14:e tillägget.
Det står att ni har rätt till lika skydd.
Det står att ni är fullvärdiga medborgare.
Men det är vi som skapar lagarna i det här countyt,
i den här staden, i den här delstaten."
Ida B. Wells blev själv attackerad
av en pöbel som brände hennes tryckpress.
Hon hotades och flydde till slut från Memphis
för att hon inte vågade stanna kvar.
Våldet fick stora konsekvenser för det amerikanska samhället.
Den demografiska geografin i landet
formades av rasterrorismen.
Svarta i Cleveland, Chicago, Los Angeles och Oakland.
Sex miljoner svarta reste till dessa samhällen
som flyktingar från terrorn.
Ida B. Wells kom till Chicago i början av 1900-talet
för att hjälpa svarta sydstatare som anlände till staden
att anpassa sig till nya villkor.
Om vi tittar på berättelserna från de som lämnade Söderns skräck
för möjligheterna i det utlovade landet i norr,
så fann de ofta tomma löften.
"Den svarta skuggan av laglöshet i form av lynchning
sprider sina vingar över hela landet."
Jag ska förtydliga vilka de tomma löftena var.
År 1919, i Idas nya hemstad Chicago,
dör nästan 40 svarta Chicagobor under några våldsamma dagar.
Hundratals skadas och över tusen blir hemlösa.
Motståndsrörelsen är inte bara ett problem i Södern.
Det är ett amerikanskt problem.
Fientlighet utvecklas. Svarta lär sig en bitter läxa:
Våldet i norr skiljer sig inte från våldet i Södern.
Du med guldtänder och guldkedja
som äter friterad kyckling och bröd, apa, babian,
som springer snabbt, hoppar högt och kastar spjut,
din basketbollsspelande svarting.
Ta din jävla pizza-pizza och åk tillbaka till Afrika.
Ida B. Wells kom att föra sin anti-lynchningskampanj
till den internationella domstolen.
Hon reste till olika platser i Europa,
där hon beskrev rasism och lynchning som en styggelse
för en så kallad civiliserad nation.
Det är förvånande att det inte gjorts en film om hennes liv.
Hon var en extraordinär kvinna.
Det finns en anledning till att Ida B. Wells inte har fått sin film
och till att hon inte vann Pulitzerpriset förrän år 2020,
89 år efter att hon dog.
Av samma orsak som du inte känner till det 14:e tillägget.
För att den före detta konfederationen
fick bestämma hur inbördeskriget slutade.
I den nya berättelsen var Södern ett perfekt samhälle,
som plågades av norr och blev orättmätigt förstört.
Lost cause-myten menar att slaveriet inte var så farligt.
Vi behövde aldrig det 14:e tillägget.
Att hitta på en ny historia
kan vara lättare än att konfrontera det förflutna.
Rekonstruktionen besegrades snarare än misslyckades.
Det leder till lost cause-myten
som blir viktig efter kriget.
Tanken på att Södern hade utkämpat denna ädla kamp
genomsyrade det vita samhället.
Lost cause-ideologin blev en segerberättelse.
I Södern firades segern över rekonstruktionen.
Vi såg det som att konfederationens ikonografi
återskapades i Södern med monument och minnesmärken.
Uppförandet av dessa enorma monument...
...är som ett socialt ärevarv
och de är symboler för Södern.
Det här är våra gudar.
FÖRENADE DÖTTRAR TILL KONFEDERATIONEN
Mina order från general Lee
är att stoppa Mason-Dixon-linjen
och inte släppa över några yankees.
General Lee?
Kriget mellan delstaterna avslutades för nästan 90 år sen.
Jag tittar inte på klockan,
och tills jag hör nåt från general Lee,
tänker jag skjuta alla yankees som sätter fot i Södern.
Så stick, yankee!
Vid 1900-talet blir filmmediet extremt viktigt.
Vit makt-eposet Nationens födelse
och en av tidernas mest populära filmer, Borta med vinden,
blev mycket populära visioner
av krigets och rekonstruktionens betydelse.
Inte bara för sydstatarna, utan för många nordstatare också.
Nationens födelse
försökte berätta en ny historia om modet och ädelheten
i ansträngningen att bevara slaveriet,
för att befästa idén att Södern inte gjorde nåt fel.
NATIONENS FÖDELSE ANDRA DELEN
Omskrivningen av historien
var en annan stor del av berättelsen om svart underlägsenhet.
Rekonstruktionstiden sägs ha varit lågvattenmärket i demokratins historia.
Anledningen var att afroamerikanerna fick makt,
rösträtt och inneha ämbeten.
Därpå följde en orgie i korruption och vanstyre...
VÅNDAS ÖVER FOLKETS FÖRNEDRING OCH FÖRFALL
...från vilket Södern slutligen räddades av Klanen.
När filmen visades i Vita huset
gav Woodrow Wilson ett amerikanskt godkännande
till den nya världsordningen där det skulle finnas våld och terror.
"Söderns vita män väcktes av ren självbevarelsedrift
för att befria sig från bördan av okunniga negrers röster.
Negerstyret stoppades i Södern
och det naturliga herraväldet för de vita,
den ansvarsfulla klassen, etablerades."
När Nationens födelse har premiär exploderar KKK över hela USA
och blir större än nånsin.
Att pränta in dessa bilder i folks tankar
genom detta nya populära medium,
förstärker tanken om vit överlägsenhet
och eldar på en ny sorts rashämnd.
BLACK WALL STREET-MASSAKERN TULSA, 1921
På alla tänkbara sätt
försökte författare, journalister och forskare bevisa
att svarta var underlägsna och ett farligt hot mot civilisationen.
Det har gjort det möjligt för vita med knappt nåt samvete alls
att skapa den neger de vill se.
Ja, frun.
Vem var damen jag såg dig med?
Det var ingen dam. Det var min fru.
Gamla Södern i lost cause-ideologin
blev en slags kulturell flykt
till en förskönad version av Södern som ett välordnat samhälle
där svarta var ett mestadels nöjt folk,
som funnit sin plats i världen.
Det var början på återberättandet om inbördeskrigshistorien.
HUR NEGRERNA LEVDE UNDER SLAVERIET
Kan du beskriva hur det var på plantagen när du var ung?
Det var en underbar, lycklig tid.
Alla var glada.
Vi hörde aldrig talas om allt det vi hör om idag.
Och det är ingen skam att säga att de är som barn.
Det är för att de är som glada barn.
Det fanns de som vände sig mot den romantiserade synen på kriget,
men de vann inte den kulturella striden,
den litterära striden om den amerikanska fantasin.
Det fanns ett land med kavaljerer och bomullsfält
som kallades det Gamla Södern.
Denna vackra värld
var hjältemodets sista boning.
Här såg man för sista gången riddare och deras sköna damer,
herrar och slavar.
Sök bara efter landet i böcker…
...för nu finns bara minnet av det kvar.
En civilisation... som är borta med vinden.
Historierna sipprade in i det amerikanska medvetandet.
De kunde fly till den här äldre civilisationen
från före kriget,
om de blev oroliga eller förolämpade
eller rädda för alla nya invandrare som kom till USA
och alla växande storstäder,
och industrialiseringen som verkade vara utom kontroll.
På plantagen utanför Charleston
där hans familj har bott i åtta generationer,
fick Norwood Hastie frågan om slaveriet var omoraliskt.
Nej, det tycker jag inte.
När en slav kom hit från Afrika, så kunde han inte språket.
Han var helt otränad att utföra jobb som passade i en civilisation.
Nån måste ta hand om honom.
Jag tror att slaveriet var ett måste på den tiden,
men sedvänjor är seglivade.
Det tar lång tid
och alla visste för flera år sen att negern måste få jämlikhet.
Vita människors inställning kommer att förändras med tiden.
Jag är mycket mer liberal nu än för fem år sen
och jag kommer att vara mer liberal om fem år.
Så är det för nästan alla.
Vad har gjort dig mer liberal?
Insikten att negern
är en människa som alla andra.
Mr Hastie, vad trodde du att vi var innan du började se oss som människor?
På sätt och vis…
…såg vi er nog som lite finare husdjur.
Jag föddes 1950 i Södern.
Det var en tid då segregationen var stor.
LEVE SEGREGATIONEN
Vi befann oss i en miljö
som var påtagligt formad av lost cause-ideologin,
av tanken att konfederationen var en höjdpunkt i vår historia
och att det hade gått utför sen dess.
Den blir helt dominerande när man har vuxit upp med det.
Visionen om USA
är en vision om vit makt,
och man är inte ens medveten om det.
År 1861 var South Carolina första delstat att hävda sina rättigheter.
Flaggans historia har att göra med Söderns arv.
Inte med slaveriet.
Jag vill försvara mitt arv, inte slaveri. Min släkt ägde inga slavar.
Inte jag heller.
Den representerar slaveriet oavsett vad de säger.
Den borde inte hissas i South Carolina.
Vi tycker att det är respektlöst mot oss.
Vi vill visa vårt stöd
för bevarandet av vår historia och vårt arv,
för det byggde Amerika.
Det sanerar konfederationen.
Konfederationen skyddade slaveriet.
Vi är stolta över vårt arv och hedrar våra förfäder.
Det handlar om arv och stolthet.
Det är vårt arv. Det är de vi är.
Det här är allas arv.
Folk som säger: "Det är min flagga. Det är mitt arv."
Ert arv är slaveri, förtryck och KKK-terrorism.
Det är det flaggan står för.
Det här är en del av oss.
Problemen i South Carolina och i världen
beror inte på filmer, utan på vad som finns i folks hjärtan.
Hur kan man återuppbygga USA?
Herr talman, jag kommer för att ge er ett perspektiv ni kanske inte har hört.
Som pastor i en kyrka i Charleston County, Mount Horr AME-kyrkan…
DELSTATSSENATOR
...lyssnade jag på de smärtsamma historierna
om människor som tar väldigt illa vid sig
av att en flagga som använts som symbol för att brutalisera,
demoralisera och förödmjuka dem,
vajar vid delstatsparlamentet.
Låt oss föregå med gott exempel för denna stora delstat
och för alla som vi representerar.
Låt oss för första gången i vår historia
vara villiga att inte göra det som ligger i vårt eget intresse,
utan göra det som är bäst för hela South Carolina.
Jag säger det igen...
I april år 2015
var jag på konferens i Charleston.
En anmärkningsvärd konferens om slutet på inbördeskriget.
Huvudtalare var pastorn Clementa Pinckney.
Jag står här med blandade känslor. Med glädje, men också med sorg
över vetskapen om att så många dog för andras frihet.
Pinckney menade att vi sedan inbördeskriget
hade nått en viss nivå av frälsning.
Han hedrade konfederationens veteraner.
"Mina landsmän från South Carolina," sa han.
Vi sjöng "America the Beautiful"
och jag delade ett program med pastor Pinckney.
Vi sjöng efter samma tryckta texter.
Det var en av de mest anmärkningsvärda händelser jag hade deltagit i.
Problemet kom två månader senare.
...att det har skett en skjutning i en kyrka i Charleston.
Det var Clementa Pinckney.
AKTIVIST/ARTIST
År 1961
hissade South Carolina en sydstatsflagga över parlamentets kupol.
De skrev in i lagen att flaggan inte fick halas
utan godkännande från delstatshuset.
Så flaggan hängde där
år 2015 när vit makt-anhängaren Dylan Roof
gick in i en svart kyrka, Mother Emanuel AME i Charleston,
och mördade nio svarta under ett bönemöte.
En av de dödligaste attackerna mot en svart kyrka i USA:s historia.
Ett av offren är kyrkans pastor,
senator Clementa Pinckney.
Senator Pinckney var generalförsamlingens moraliska samvete.
När det var dags att begrava Mother Emanuels pastor
fördes hans kista genom stan,
och delstaten South Carolina halade den amerikanska flaggan.
Men på grund av lagen de hade skrivit förblev sydstatsflaggan hissad.
Budskapet blev
att Södern visserligen hade förlorat inbördeskriget,
men att vit makt-rörelsen stod över alla andra maktformer.
Jag har en personlig koppling
till slaveriets historia i South Carolina.
Mina förfäder var slavar där
och släktingar har berättat om sina erfarenheter med Klanen.
Jag kände att nån måste göra en markering.
Frun! Klättra ner från stången.
Frun!
Ni kommer emot mig med hat, förtryck och våld.
-Flaggan ska halas idag. -Klättra ner.
Jag visste att jag skulle gripas,
men vi kunde inte fortsätta så här.
Framsteg sker inte med automatik.
Framsteg är inte oundvikliga.
Framsteg sker för att folk fattar beslut och gör val.
Pinckney och hans församlingsmedlemmar
tvingades till en fruktansvärd uppoffring,
kanske för att tvinga resten av landet
att komma till insikt,
om det nu går,
angående innebörden av konfederationen, inbördeskriget,
emancipationen och det 14:e tillägget
i vår ständigt återkommande nutid.
MOTSTÅND
STÅ EMOT
SOUTH CAROLINAS DELSTATSPARLAMENT 10 JULI 2015
MISSISSIPPIS DELSTATSPARLAMENT 30 JUNI, 2020
Monumenten hyllar en fiktiv konfederation.
De ignorerar döden, slaveriet och skräcken som de representerade.
Vi får inte vara rädda för sanningen.
IDA B. WELLS TORG
"MAKTEN AVSTÅR INGET UTAN ATT NÅN KRÄVER DET."
Framsteg kommer inte utan motstånd.
Det är ingen rak linje.
Det är rörigt. Det är brådskande.
Till och med de som sympatiserar med frågan kan ibland säga:
"Vänta, det finns större problem" eller: "Det är för mycket, för snabbt."
Men för de som lider
kan rättvisan inte vänta.
Vi kommer att kunna hålla hand och sjunga som i gamla spiritualer:
Äntligen fria! Tack gode Gud, vi är fria...
Det här är ett nödläge!
Ingen rättvisa, ingen fred.
Händerna uppe, skjut inte.
Amerika, du har bevisat i 435 år
att du inte respekterar svarta liv.
Black lives matter!
Det här är en samordnad aktivitet över hela landet.
Nu räcker det.
Det är dags för oss att säga: "Ta bort knäet från vår hals."
Jag kan inte andas!
Vi ska hylla det faktum att jag måste kämpa mig förbi alla
för att säga att mitt liv räknas!
Det är tur för dem att svarta söker jämlikhet och inte hämnd.
Vi tar Borta med vinden. Kan vi få tillbaka Borta med vinden?
Undertexter: Sarah Wallin Bååth