Tirso...
Sikker på at alt er i orden?
Jeg vil bare hjem.
Greit. Som du vil.
En av karene mine blir med deg. Jeg må ta meg av noe viktig.
Du?
Jeg er lei for det. Jeg er virkelig lei for det.
- Jeg lot meg lure. Jeg ville bare... - Amanda...
Nå er han her.
Pappa...
Går det bra med deg? Ja?
Min venn...
Takk for alt.
Jeg ville også hjelpe deg,
men det svinet ga meg drittjobben: å ta seg av tantene hans.
Kom nå hit. Ikke vær misunnelig.
Tirso...
Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg.
God morgen, stasjonssjef.
Sara.
Jeg må varsle Camilas familie. Jeg trenger et kontaktnummer.
- Morens telefonnummer er på pulten hennes. - Takk.
- Forresten, på kontoret... - Ikke nå, vær så snill.
- Hva faen gjør du her nå? - Du er som meg...
Du er som meg. Kommer bestandig for sent til jobben.
Dommeren brukte tid på å godkjenne fjerningen av liket.
Jeg snakket med moren til Camila.
Du ser ille ut, du burde dra på sykehuset.
Jeg burde...
Det er mange steder jeg burde dra, Amanda.
Til sykehuset...
I fengsel, til helvete...
Det er ikke din skyld, Ezequiel.
Hun var korrupt. Hun lurte alle.
Hun var ikke verre enn deg og meg. Og du vet godt...
...hva jeg mener, eller hva? Hun var ikke verre enn deg og meg.
Vi er politi.
Vi jakter på skurkene.
Hva om jeg er skurken?
- Hva mener du? - Hva om jeg er den korrupte, hva om...?
Hva om den jenta bare ville ha rettferdighet...
- ...og jeg er morderen? - Hva faen er det du mener?
Ezequiel!
Å, faen! Ambulanse! Ring etter ambulanse!
God morgen, skatt.
Sov du godt?
- Hva med deg? - Jeg?
Fantastisk godt. Jeg sov sammen med deg. Hva mer kan jeg be om?
Du bør stå opp og kle på deg. De venter på deg.
- Hvem da? - Barna dine.
Så sent du står opp. Hadde jeg visst det, kunne jeg kjøpt lunsj i stedet.
Hva er grunnen til dette?
Vi vil feire at alt er oppklart, og at du er hjemme.
Og også fordi vi må snakke sammen.
Da må vi være kjappe. Det er begravelsen til mora til Sanchís om en halvtime.
Hva vil dere snakke om?
Om dette, pappa.
Hvorfor fortalte du ikke at du er syk?
Hvorfor skulle jeg det? Den legen er et kjøtthue.
- For at dere skulle lide? - Nei da. Det er mye bedre å lyve for oss.
Å drive meg vekk, og ikke la oss hjelpe deg.
Hjelpe meg med hva da? Med å dø? Det klarer jeg på egen hånd.
Vi vet ikke ennå om du skal dø, pappa. Du må opereres, så de kan se hva det er.
Nei.
I morges gikk vi til sykehuset.
Legen kan ikke fatte at du lever. Han kaller det et mirakel.
Høres jo vitenskapelig ut.
Pappa... I morgen er det ledig på operasjonsstua.
De vet ikke når det blir ledig igjen.
Jeg er kanskje tjukk i huet, men du må være tett i ørene.
- Nei, sa jeg. - Skatt...
Jeg vet at du er redd. Og det forstår jeg.
Men dette er den eneste muligheten til at du kan få leve, Tirso.
Så du kan bli hos oss.
Jeg er ikke redd for døden. Det har jeg aldri vært.
Men jeg nekter å avslutte livet beseiret. Ydmyket i sykeseng. Det er ikke min stil.
Det har aldri vært min skjebne.
Skal du bare dø? Er det din stil? Å etterlate oss alene, uten å kjempe?
Det er jo nettopp det jeg ikke vil. Å etterlate dere alene. Ikke nå.
Livet deres er bare rot.
Så lenge jeg kan være her og hjelpe dere gjennom dette, så blir jeg her.
Og etter det...
...blir jeg borte.
Ha en fin dag.
Tirso!
- Hvor skal du? - I begravelsen til mora til Sanchís.
Du skjønner, folk blir gamle og dør. Det er sånn livet er.
- Og etter det? - Kanskje jeg kjøper brød, eller...
Jeg tar en øl, eller setter meg på en benk og peller meg i nesa.
Du kjenner meg, jeg improviserer.
Ja, jeg kjenner deg godt. Og jeg stoler ikke på deg, Tirso Abantos.
Det er ikke for vår skyld at du ikke vil opereres.
Det er ikke fordi du havner i sykeseng.
Det er på grunn av ham. På grunn av Romero.
Se meg i øynene og si at du ikke skal jakte på den morderen.
Jeg tror jeg vet hvor han er. Et nabolag...
- Tirso, vær så snill! - Gladys...
Han må få svi for det han gjorde mot jentungen.
Alle veier fører visst til samme sted. Til Irene.
Ja. Fordi han tok henne fra meg.
Jeg får aldri se henne smile mer. Jeg får aldri holde om henne.
- Aldri mer. - Skatt...
Jeg forstår, og det er trist.
Men å drepe Romero bringer ikke jenta tilbake.
Hvis du ikke blir operert i morgen, mister vi deg.
Til slutt slipper den jævelen unna. Vi taper alle sammen, og han vinner.
Jeg er soldat og har et oppdrag.
Seier eller død. Det er ingen vei tilbake.
STMK GROUP BYGG OG ANLEGG
- Hei. - Hallo.
Jacobo, kjør til Guzmán-gata 27, og så til kontoret. Det haster.
Det er uhøflig å ikke si god morgen.
Synes du ikke det, Matilde... Jeg husker aldri fornavnet ditt.
- Romero... Hva gjør du her? - Jeg drar fra bydelen.
Jeg må bare fjerne en siste løs tråd. Deretter forsvinner jeg for godt.
Jeg vil ha pengene.
- Jeg har ikke så mye på meg. - Jeg vil ha det i kveld.
Og hvis du prøver å lure meg,
så dreper jeg direktører i stedet for gjengmedlemmer.
De er også noen svin, bare penere kledd.
Og slipp Jacobo ut av bagasjerommet før han blir kvalt.
- René? - Ja?
Det har hendt noe. Jeg trenger hjelp. Og du må være veldig diskré.
- Kan vi ta en prat? - Klart det. Når da?
Snarest mulig.
Han er liksom en skikkelig fyr, men så er han konemishandler...
Ja.
Vær forsiktig med...
- Hva er det? - En mann vil prate med onkel Rafael.
Rafael? En mann vil prate med deg.
- Prate om hva da? - Vet ikke. Han vil bare si det til deg.
Da, så... Si at... Tja, før ham inn.
- Eugenio, før ham inn. - Kom inn.
Hvem er du?
Jeg heter Tirso. Tirso Abantos. Og jeg leter etter en forbryter.
Og du leter her, blant folket mitt?
Jeg leter her fordi han er i slekt med deg. Romero er navnet hans.
Faen heller, da...
- Jeg vet ikke noe om ham. - Pisspreik.
Jeg er sikker på at han skjuler seg her, og at du hjelper ham.
Og den som hjelper en forbryter, er en forbryter selv.
Jeg sverger på mine forfedres grav. Og det betyr mye.
Sverg til meg at du ikke vet noe om ham.
Det er to ting som er hellig i livet.
Ære og familie.
Jeg er enig.
Den jævelen drepte datterdatteren min. Si til ham at jeg aldri vil gi meg.
- Pell deg vekk. - Si det til ham.
Ha deg vekk, for faen! Og ikke kom tilbake.
Det var som...
Å, faen. Ballongene.
Der er den, ja.
- Hei. - Å, faen!
- Du skremte meg. - Hva er det du driver med?
Ingenting. Jeg bare sprekker ballonger. Og du? Hva gjør du her?
Jeg har bestemt meg for å komme tilbake til bydelen.
Jeg skal ikke vær redd for frykten. Jeg skal se den i hvitøyet.
Du hadde rett, Santi.
Hadde jeg rett? Kanskje jeg er en sånn guru, da?
Jeg skal konfrontere den jævelen som prøvde å drepe meg.
- Og du skal hjelpe meg. - Jeg?
Ikke at jeg er redd... Eller jo, jeg er litt redd. Men hva kan jeg gjøre?
Bare lat som ingenting foreløpig. La meg gjemme meg her. Ingen må vite om det.
Ok, det kan jeg gjøre.
Der er han.
Hei, skatt.
Er alle her nå igjen? T-banestasjoner er mindre folksomme enn stua mi.
Jeg fortalte dem om samtalen vår.
Og hvorfor er de to her? For å lenke meg fast på operasjonsstua?
Nei, pappa. Men det er noe du bør vite.
- Vil du ha kaffe? - Nei.
Vi vet hvordan vi skal fakke Romero.
Ikke prøv deg.
Jo. De samme som ansatte René for å redusere kriminaliteten i bydelen,
hyrte også Romero til å drepe og jage vekk gjengmedlemmer.
Fy faen...
Det er jo en begynnelse.
Men å vite hvem som betaler Romero, er ikke det samme som å ta ham.
Nei. Men vi har en plan. Vi skal pågripe ham, og det skjer i kveld.
Jeg ble kontaktet av en direktør i firmaet.
Hun skal betale Romero 1 million euro, og vil at jeg skal beskytte henne.
Når Romero skal hente pengene, ligger vi på lur. Så pågriper vi ham.
Pappa... Det er ikke alt her i livet som er ditt ansvar.
Snart må du overlate tingene til oss. Og nå er tiden inne.
Hør her, Tirso... Den jævelen har ikke bare latt deg lide.
Jeg ser smerten i Jimenas blikk hver dag. Og det tilgir jeg ham aldri.
Jeg skal pågripe det svinet. Det lover jeg.
Ok.
Jeg stoler på dere.
Så fantastisk. For jeg har pakket kofferten. Nå skal vi til sykehuset.
Det der er ikke å skjenke ølen, det er å drepe den. Ærlig talt.
- Skal dere drikke eller kødde med meg? - Han skal drikke, jeg skal kødde med deg.
Tirso! Hva skal du med kofferten?
Jeg var på vei til sykehuset da jeg så dere. Jeg ville ta farvel.
- Til sykehuset? - Jeg innlegges nå og opereres i morgen.
Fenomenalt. Jo før du opereres, desto snarere kan du komme hjem.
- Ja visst. - Klart det.
Helt utrolig hvordan legevitenskapen har utviklet seg.
En fetter fikk lungetransplantasjon. De åpnet bare tre små hull. Helt utrolig.
Ja, jeg løy. Jeg ville bare muntre deg opp.
Er det ingen som drikker? Skjenk meg en øl, Nelson.
Å nei, du! Gå til siden.
La oss skåle.
Flytt deg, jeg skal skjenke. Hent noe å knaske på.
- Ja, men skynd deg. Familien venter. - Klart det.
Greit...
Skål for tredje kompani.
Tredje kompani til vi dør.
På stedet hvil. Vi sees snart igjen.
Lykke til, Tirso.
- På gjensyn, kaptein. - På gjensyn.
Alt ordner seg. Vi har opplevd verre.
Greit, nå har dere fulgt meg. Helt frem til døra. Og jeg gikk meg ikke vill.
Dere kan gå nå.
Er du sikker? For vi kan bli her litt og holde deg med selskap.
For å muntre deg opp og...
På tide at dere stikker. Kom igjen.
Pappa... Det passer kanskje dårlig å si dette nå,
men vi prøver å gjenåpne stiftelsen.
- Jaså? - Ja. Nelson og jeg jobber begge med det.
Vi har innsett at... Det er vår drøm, vår fremtid.
Vi skal klare det, koste hva det koste vil.
Det synes jeg er kjempebra. Dere må kjempe for det dere vil ha.
Og...
Jeg skal få barna mine tilbake, pappa.
Fanny og jeg har pratet om det, og vi er enige.
Jeg er klar. Jeg føler meg bra. Og jeg trenger å ha ungene mine hos meg.
Så bra, Santi. Det gleder meg.
Du får ha en god natt.
Vi sees i morgen tidlig, før operasjonen.
Vi sees i morgen, pappa...
Å nei, du! Jeg blir her for å ordne med kofferten og alt.
Pyjamasen og tannbørsten? Jeg tror at jeg skal klare det, Gladys.
Ja da. Kom, så. Ha det.
Jeg er stolt av dere.
Kom, så går vi.
Hør her, skatt.
Jeg pakket tøflene og tykke sokker, i tilfelle du fryser i kveld. Ok?
Og... Tannkremtuben er nesten tom, men det burde være nok til i morgen.
Gladys... Slutt nå.
Alt ordner seg. Du vet vel det?
Jo da...
Ikke bli kåte nå. Dere får ikke pule her.
- Kødder du? - Ezequiel? Hva gjør du her?
Hei, Gladys. Jeg er i dette hølet fordi man får gratis mat her.
Hva er det som skal ordne seg, Tirso?
- Han opereres i morgen. - Har de stukket fingeren i rumpa på deg?
Det er jo prostataen i din alder. Kjipe greier.
- Nei, de skal operere hodet hans. - Det er noen her som er mer skakkjørt.
Tirso, 50 % av inngrep i hodet
ender med at pasienten vandrer heden.
Så hvis dere vil ta farvel med hverandre, kan jeg gå ut.
- Jeg skal be om nytt rom med det samme. - Nei da. Slett ikke.
Det er bra å ha noen å prate med, så du ikke tenker for mye på det.
Jeg kommer til å tenke på hvordan jeg skal drepe ham.
Da får du tenke på det og ikke på noe annet.
Ok? Skatt...
Hvil deg, vær så snill. Jeg kommer i morgen tidlig. Ok?
- Jeg elsker deg. - Og jeg elsker deg.
Ezequiel, oppfør deg pent.
Tirso... Hvem ville ha sagt det til deg?
Kanskje dette blir din siste natt her på jorda.
Og du skal tilbringe den med Ezes...
Og faen ta deg også.
Der er de.
- Er det her? - Ja, det er her.
Han ba meg om å vente. Så skulle han sende tekstmelding med instrukser.
- Vet han at jeg er her? - Ja.
Han hadde ikke noe imot det. Han vil bare ikke ha politiet til stede.
Vi må bare følge instruksene,
overlevere pengene og få det overstått snarest mulig.
Ok, René. Vi er klare.
Skarpskyttere er på plass og alle utganger blir overvåket.
Hvis han dukker opp, ser vi ham først.
Så vi får bare vente?
Det er noe jeg lurer på, Tirso.
Hvorfor er du kledd som en normal person, mens jeg må gå med rumpa bar?
Fordi jeg har litt verdighet.
- Nå vil jeg gjerne få sove litt. - Hva mener du med å sove, Tirso?
Hva mener du? Vi må prate sammen.
- Særlig. - Dette kan jo bli din siste kveld!
Kanskje din, din idiot, hvis du ikke tier stille.
Tirso? Skal vi spille Ludo? Kom, så spiller vi Ludo.
Jeg kan få pleieren til å gi oss fordøyelsesmiddel, en søt vin.
- Hold kjeft, for helvete! - Den forrige romkameraten var mye kulere.
Esteban. Han var fotograf og døde i morges.
God kveld. Her kommer jeg med medisin.
Medisin, ja. Man kan kalle alt mulig for medisin. Det er rene Las Vegas her.
Du, jeg får ikke sove her.
Jeg kan gi deg et sovemiddel. Det er kraftig og lar deg bli uthvilt.
Nei, jeg tar ikke sovemidler.
Og jeg er ikke problemet her. Det er den idioten, han er helt hyper.
Ikke hør på ham, Raquel. Når man ser lyset i enden av tunnelen, blir man utålelig.
Greit, jeg skal la dere hvile.
Altså, Tirso... Det du må gjøre, er å prate med meg.
Jeg legger meg vanligvis sent. Det er tidlig nå. Vi prater litt.
Klokken er ikke 23.00 engang. Hører du det, Tirso?
Kan du ikke ta tablettene dine, sette dem i halsen og holde tåta?
Det er ingen å prate med.
Faen ta deg...
Idiot.
Men faen, da...
Hei, kjøtthue! Slutt å snorke!
Faen i helvete.
Faen ta...
Er det noe nytt?
Vi har heller ikke sett noe. Virker ikke som om han kommer.
Kanskje han vil sjekke at det ikke er noe muffens?
- Da hadde han bedt oss om å dra videre. - Hva skal vi gjøre, da? Bør vi dra?
Hva er det?
"Din drittkjerring."
- Sa du ifra til politiet? - Hvorfor spør du om det?
"Det er en felle. Politiet ligger på lur. Din drittkjerring. Du er dødsens."
Ringte du dem?
- Helvete. - René, svar!
Hva faen har du gjort, René? Blir vi overvåket?
Ikke avslør operasjonen, René. Lyv.
Det er en bløff.
Han vil sjekke om vi har varslet politiet. Men det har verken du eller jeg gjort.
I så fall... Hva skal vi gjøre nå?
Faen ta...
Dra hjem. Vi må finne ut hvordan han har oppdaget det.
Vi drar hjem og venter til han tar kontakt på nytt.
Ja vel.
René, vi eskorterer deg. Vi kjører rett bak dere.
Hør etter, alle enheter. Vi avbryter operasjonen. Jeg gjentar: Vi avbryter.
Vi eskorterer kontakten vår. Bil 2, følg etter meg.
- Det er mottatt. - Faen ta!
Fy faen...
Fy faen... Det helvetes sovemiddelet.
Unnskyld?
Ja, hva kan jeg gjøre?
Jeg får ikke sove når den orangutangen snorker rett i øret på meg.
Kan jeg få bytte rom? Det er et som står tomt tvers over gangen.
Nei, det er fuktproblemer der. Det er mugg, så man får nesten ikke puste.
Tja, da kan vi jo legge ham der.
Vi er nødt til å gjøre noe. Hører du ikke snorkingen hans?
Den registreres på seismografene.
Jeg ga deg et sovemiddel. Jeg kan dessverre ikke gjøre noe mer.
Tusen takk for ingenting.
Himmel og hav...
Ok, René. Vi er rett bak deg. Bil 2 tar en omvei for å komme foran deg.
Snart er du eskortert frem.
Å, dæven!
Helvete!
Pass på, René. Noe er på gang. Jeg ble sperret.
Hva er det? Har du sett noe?
Vet ikke. Det virker sånn.
Gi meg pengene.
Gi meg pengene nå!
Gi dem til henne, René. Gi dem til henne.
Én, to...!
Ta det med ro.
Legg dem inn her.
Bra.
Helvete!
PASIENTJOURNAL FANDIÑO PEREIRA, EZEQUIEL
NAVN: EZEQUIEL FANDIÑO ROM: 204
Hei!
Helvete!
Ezequiel, våkn opp!
Ezequiel!
- Tirso, hva er det som skjer? - Romero! Han prøvde å drepe deg!
Han slapp unna. Få på deg klærne.
- Gladys? Hva gjør du her så sent? - Pepe? Hva med deg?
- Jeg fikk ikke sove, så jeg gikk en tur. - Ja...
Samme her, så jeg valgte å rengjøre hele baren.
Hvordan tror du han har det?
Han sover. Den mannen har nerver av stål. Jeg, derimot...
Å, Pepe... Du er et godt menneske.
Og for å være ærlig har jeg savnet deg litt her i baren.
Har du drukket innholdet i flaskene?
Jeg skal relansere baren. Og jeg tenkte at...
- Tja, jeg kunne ha trengt deg her igjen. - Det har vi prøvd. Det funker ikke.
Nei visst...
Det vi ikke har prøvd, er å være kompanjonger.
Hva mener du?
Hvis jeg investerer i baren, ordner med papirarbeidet,
får skikk på alt og begynner på nytt...
Med din matlaging og min sjarm får vi det sikkert til.
Er du villig til å gjøre det?
Denne baren er livet mitt, Gladys. Jeg vil dø bak disken.
Og jeg vil at du skal dø bak disken! Å, det ble feil.
Jeg mener at du skal stå bak disken til du dør, og det først om mange år.
Det høres bedre ut. Kompanjonger?
Kompanjonger.
- Hei sann, kompis. - Å, faen!
- Det var deg... - Slapp av.
Jeg skal ikke gjøre deg noe. Hvis ikke du har lyst.
Jeg kom for å takke deg for tipset. Jeg fikk det jeg ville.
Har du...? Har du drept Romero?
Nei. Men jeg fikk tak i dette.
- Å, jøye meg! Hva er dette? - Åte for å få tak i Romero.
Nå må jeg bare oppbevare det et sted der hvor ingen vil lete.
Dette gir jo ingen mening! Sikker på at det var Dulce?
Helt sikker. Hun hevet til og med visiret så jeg kunne se henne.
Hvordan visste hun at dere hadde pengene? Faen ta!
Det er ikke mulig...
Hva gjør dere her? - Vi må prate. Det er viktig.
Du skal opereres i morgen, og han døde nesten på kontoret mitt.
Romero var på sykehuset og prøvde å drepe ham.
Hva?
Vi fulgte etter, men siden han gikk med tøfler og jeg hadde rumpa bar, så...
- Hva? - Han unnslapp.
Å, faen...
Du pågrep ikke Romero, du lot ham nesten drepe oss
og du lot en gangster stjele 1 million euro.
Det med Romero er min skyld. Jeg burde ha regnet med at han hadde folk på stasjonen.
Men det med Dulce kan jeg ikke forklare. Vi leter etter henne og folkene hennes nå.
Nå... Han synes visst at jeg er kjedelig.
Her ser dere marerittet mitt.
René, du og jeg skal hente din venn Matilde fra arresten og avhøre henne.
Hun risikerer 20 år i fengsel. Hvis hun vet noe om Romero, forteller hun det.
Greit. Ha meg unnskyldt.
Da går jeg også.
- Til sykehuset? - Nei, hjem.
- Du lovte å la deg bli operert. - Og du lovte å pågripe Romero.
Ok...
- Jeg har et problem med Ezequiel. - Bare ett? Heldiggris.
Jeg kan ikke stole på karene mine. Lekkasjen kom herfra.
Og han trenger et trygt sted å sove. I hvert fall til vi pågriper Romero.
Nei, nei, nei... Ikke tale om.
Greit. Jeg kan ikke tvinge deg.
Men jeg kan vekke Jimena og fortelle at du ikke vil la deg operere.
Da må jeg sove sammen med det kjøtthuet.
- Du må ikke vekke sønnen min. - Ok.
- Hvis du snorker, må du sove i oppgangen. - Typisk Tirso...
- Faen heller, pappa! Hva gjør du her? - Hvorfor er du våken nå?
Det er ikke viktig. Du skal opereres i morgen.
Hør her... Jeg døde nesten i dag. To ganger.
- Kan dere diskuterer dette mens jeg sover? - Hva sa han nå?
- Hvor kan jeg sove? - På rommet til høyre der.
Mange takk. God natt.
God natt til begge to. Takk...
Pappa? Hva mente Ezequiel? Hva er det som har hendt?
Det er en lang historie. Men Romero er på frifot. Han drepte oss nesten.
Jeg skal ikke opereres. Og han overnatter.
- Pappa... - Nei, ikke plag meg, Santi.
Jeg tar et glass vann og legger meg. Vi prates i morgen.
Pappa... Vent!
- Hva er det der? - Ingenting.
- Papirer fra jernvarehandelen. - Hvilke?
- Forsikringsdokumenter og sånt. - Gi meg den kofferten.
Få den, ellers tar jeg den.
Hvor kommer dette fra?
Det er en lang historie. De er ikke våre. Jeg tar dem med.
Ikke faen! Har disse pengene noe med Dulce å gjøre?
Dulce? Den jenta som du skjulte i butikken? Nei...
Du og den gangsteren er blitt venner, eller hva? Hun har vært her.
Dette er pengene hun stjal i kveld.
Hun er et godt menneske innerst inne. Og hun vil det samme som deg.
- Stjele en million euro og leve i luksus? - Drepe Romero.
Hun bruker pengene som åte.
Romero har folk i politiet, og han finner ut at hun stjal dem, så...
Når han kommer etter henne, ligger hun på lur.
Og imens overlater hun dem til deg?
Ingen vet at jeg har dem. Det finnes ingen kobling.
Hva om planen slår feil?
Hva om Dulce får en pistol rettet mot hodet,
og Romero spør hvor pengene er? Tror du at hun ikke sier det da?
Tror du ikke at Romero vil komme etter deg?
Nå, det hadde jeg ikke tenkt over.
Hva gjør vi nå?
Du går og legger deg. Jeg må tenke litt.
MADRID I FOKUS ENTREVÍAS MØTER FREMTIDEN
RIVNINGEN AV EL COLORADO FINNER STED I MORGEN KL. 09.00.
Rafael, en pistol.
Ta det med ro, Rafael. Det er Tirso Abantos.
Du skal gi en beskjed til Romero.
Den gangsteren, Dulce... Hun har ikke Romeros penger.
Jeg har pengene.
Han har en koffert med penger.
Hvis han vil ha dem tilbake, må han møte meg.
Ikke noe politi. Ingen våpen, ingen knep.
Mann mot mann, en kamp på nevene. Vi kjemper til døden.
Hvis han har noe ære igjen,
så venter jeg på ham foran El Colorado. Hvis han vinner, får han pengene.
Hvis han ikke møter opp innen kl. 09.00 i dag, så forsvinner pengene.
Er det forstått?
Ja, det er forstått.
FARE: RIVNING
Hugo, jeg går runden.
Jeg kommer.
Går du i pysjen? Vi kommer sent til operasjonen.
Nettopp... Operasjonen, ja.
Det er bare det at... Det blir ingen operasjon i dag.
- Pappa kom fra sykehuset. Han sover nå. - Hva?
Han skal opereres, så sant jeg heter Gladys Nidia de la Caridad.
Det er sannelig mye liv og leven om morgenen her i huset.
Jeg orker ikke våset ditt. Flytt deg.
Tirso! Tirso!
Hvor er han?
Hva er det der?
"Til familien min."
Ingen våpen, sa jeg.
Hvor faen er pengene mine?
Der inne.
Men det er et stort bygg. Og snart blir det sprengt i lufta.
Hvis du ikke følger reglene mine, finner du dem aldri.
Gi meg pengene, for faen, ellers skyter jeg deg.
Gjør det, så kan du se sedlene flagre av gårde.
Ingen våpen, sa jeg jo. Hvis du vil ha pengene, må du slippe pistolen.
Hvis jeg slipper den...
- ...sier du da hvor pengene er? - Det er avtalen.
Men hvis du vil hente dem, må du først slåss. Og drepe meg.
Dette liker jeg.
Si hvor pengene er.
I en container. Midt i hovedbygget.
Takk for informasjonen. Trodde du at jeg var helt idiot?
Du blir med og henter dem.
Og hvis de ikke ligger der, eller hvis det er en felle...
...så dreper jeg deg.
- Guillermo, vi er klare. Hva med deg? - Alt klart.
- Begynn armeringen av bygning fem. - Ok.
Folkens!
- Hei... - Folkens, nå går vi.
- Hvor faen er de? - Denne veien.
Kjære familie, jeg er lei for det jeg nå skal gjøre mot dere.
Men det er ikke min skjebne å dø i sykeseng.
Jeg er soldat, og det kommer jeg bestandig til å være.
Min skjebne er å dø i kamp.
"Siden den dagen Irene døde, har jeg bare hatt to ønsker.
Det første er at dere skal bli lykkelige.
At dere får enkle og fullverdige liv, slik jeg har hatt.
Og at dere lever med folk som er glade i dere.
Jeg er sikker på at det blir slik."
Det andre ønsket mitt, som har hjemsøkt meg i månedsvis,
er at Irenes drapsmann får svi for det han gjorde.
Og det skal han.
Hvis alt går som planlagt, skjer rettferdigheten fyllest i dag.
Det monsteret skal dø.
"Og det skal jeg også.
Hvis dere ikke finner liket mitt...
...skal dere ikke lete.
Da har det blitt til støv og luft i himmelen over Entrevías.
Jeg er glad i dere. Tirso."
- Kom her. - Ezequiel, finn ham. Vær så snill...
Dette er jo vanvittig. Det er ikke mulig. Hva er det han skal gjøre?
Vi må finne ham, samme hva som kreves.
Jeg ringer Amanda.
La oss tenke. Hva var det han skrev? "Liket mitt blir til støv og luft."
Hva mener han?
ENTREVÍAS MØTER FREMTIDEN
Fy faen i helvete! Jeg vet hvor han er. Bli her.
- Vi kommer også. - Nei, nei, nei! Bli her.
Tirso er på et svært farlig sted. Bli her, jeg holder dere underrettet.
Bli her, det er best sånn. Bli her!
Pengene dine er der inne.
Bli med inn. Jeg vil unngå overraskelser.
Lysbryteren er oppe til høyre.
Hva faen er dette? Hæ?
Låste du døra?
Låste du døra, for faen?
Hva faen er det du ler av?
Du er død, Romero. Du slipper aldri ut herfra.
- Hvis du rører deg, dreper jeg deg. - Jeg er allerede død.
Jeg har vært død siden du drepte barnebarnet mitt.
Din jævel... Din jævel!
Hei!
- Hjelp! - Ingen hører deg.
Vi blir sprengt i lufta.
Innen ett minutt er vi døde. Begge to.
FARE: RIVNING PÅGÅR
Nedtelling begynner.
Ti...
Tørk av deg det jævla fliret!
Ni...
Åtte...
Syv...
Politi! Stans rivningen!
Seks...
Du kan ikke gå inn!
Fem...
Stans ham!
Fire...
Tre...
- To... - Tirso!
Én...
Tirso!
Stans! Det er en mann der inne!
- Hva mener du? - Det er en mann der inne!
Vi avbryter rivningen.
Tirso!
Faen!
Tirso!
Tirso?
Faen...
Helvete...
Romero!
Hva driver du med, skatt?
Det er så rart... Før ble jeg plaget av støyen her i strøket.
Nå liker jeg den.
Jeg liker å se ned på gata.
Skatt? Legen ringte Jimena. Du har ny time til operasjon neste uke.
Jeg må treffe Nelson, han vil vise meg noe angående stiftelsen.
Så henter jeg deg, og vi går ut og spiser. Jeg lager ikke mat i dag. Hva synes du?
Spill musikken for meg.
Ok.
- Der er treningssalen, der er lekerommet. - Kanskje vi burde flytte inn dit.
- God idé! - Tullingen!
Nå, da. Få se hva dere skal gjøre.
- Se der. - Småen...
Vi har planene til stiftelsen. Det blir kjempefint.
Her er kantina. Diger. Nå må du lage mye mat, Gladys...
Først noen torreznitos som lar dere gråte gledestårer.
La meg også få noen, Pepe. Jeg har jo lett for å gråte.
Du er en snylter. Du har allerede fått kroketter.
Å nei, ikke kroketter, Pepe.
Ezequiel.
- Her er den. - Takk.
Rolig nå. Ikke ta på noe i butikken uten å spørre først.
Dere kan stikke, brenne eller skjære dere. Himmel og hav, jeg angrer allerede...
Greit, nå får vi gå inn.
Vær så god.
Butikken kan bli deres en dag. Gjør dere kjent her.
ABANTOS JERNVAREHANDEL
Bestefar?
Det er ikke mulig.
Bestefar.
Irene...
Farvel, Tirso.
Og som faren min pleide å si...
Her kommer den siste.
Du var helt enestående.
Helt enestående.
Tekst: Tore Fossheim