FØLGENDE ER BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
To netter etter julaften. Friskt og kaldt.
En sindig og tilfreds ro hadde bredt seg over
en liten, avslappet by i Missouri.
Et beskjedent lite sted.
Et sånt sted som ikke gjorde vesen av seg.
En by kalt Troy...
Det var 27. desember 2011.
Der ville bli et oppstyr i kveld.
Troy skulle snart få store overskrifter...
Den døde kvinnen på gulvet var Betsy Faria.
Det var tydelig at håndleddene hennes var kuttet over,
knivbladet til en kjøkkenkniv var fortsatt begravet i halsen hennes.
Et par meter unna på kjøkkenet,
snakket mannen hennes, Russ, med nødsentralen.
Han hørtes hysterisk ut.
Kanskje litt for hysterisk?
Ja, jeg kom akkurat hjem fra et besøk hos en venn,
og kona mi har begått selvmord.
Hun ligger på gulvet.
En grusom historie, som blir fortalt for ofte,
død kone, skyldig ektemann som spiller sørgende.
En slik historie er en enkel sak.
Lett å dømme boken etter omslaget...
Du skulle tro at det som skjedde på Sumac Drive
var forårsaket av Russ Faria.
Og da hadde du tatt feil.
Fullstendig feil.
Her er Pam Hupp.
Du vet når folk vil at du skal tilstå noe du ikke har gjort?
Sånt gjør ikke jeg. Jeg er ikke sånn.
De vet ikke hvem jeg er.
Jeg er en forretningskvinne.
Jeg gjør forretninger hele tiden.
Flipper hus, tjener penger. Jeg er veldig fremgangsrik.
Jeg er en samfunnsstøtte.
Hun er en samfunnsstøtte.
Takk, Jer. Flott fyr.
Jeg er andre ting også.
En hengiven familiekvinne.
Ektemannen min, Mark.
Han synes jeg er festlig.
Sønnen min, Travis, eier en egen boenhet.
Som jeg finansierte.
Sarah er fra mitt første ekteskap.
Smil!
Ser vi ikke flotte ut?
Jeg glemte nesten moren min, Shirley.
Hvil i fred. Jeg tok vare på henne helt til siste slutt.
Akkurat som med min bestevenn, Betsy.
Bets hadde en tøff kamp mot kreft, men jeg kom meg gjennom det.
Savner deg, Bets.
Det som skjedde med Betsy var ille for meg også.
Trolig verre enn for noen andre.
Unntatt Betsy, kanskje.
Og folk sier fortsatt: "Pam er bla, bla, bla."
Men alle vet at det var mannen hennes.
Hørte du den nødsamtalen?
Buhu. For en bløffmaker!
Og så sitter jeg igjen med problemene hans?
Jeg måtte håndtere hennes bortskjemte døtre,
moren hennes, herregud, den moren hennes.
Men jeg var glad for å hjelpe.
Og nå er vi her.
Bare fordi jeg var en så god venninne.
Vennen. Den fortrolige venninnen.
Og du milde...
For noen historier hun kunne fortelle.
"HUN ER EN GOD VENN"
27. DESEMBER 2011
-Hallo? -Hei, hvordan går det?
Skal jeg ta med slikkepinner når jeg kommer tilbake?
Behandlingen gikk bedre nå.
Jeg føler meg faktisk ganske bra.
Flott. Så bra.
Jeg tenkte på den dårlige dagen et par behandlinger siden.
Du spilte tennis etterpå.
Jeg presset meg for hardt.
Ja, det tok en time å få skrubbet vekk alt spyet fra banen.
Det vil vi ikke skal skje hos din mor.
Pam, det går bra å bli her.
-Familien min er her, og... -Det var det jeg var redd for.
Alle de bakteriene når du har lavt antall hvite blodceller.
La meg mate Mark og Travis, så henter jeg deg. Ok?
-Kan jeg hente deg tilbake? -Er det Russ?
Han kan bare spille spillet sitt. Jeg tar meg av deg.
Om jeg vil hjem, kjører han meg etter guttekvelden.
Jeg har ikke noe imot å kjøre.
Jeg kommer etter middag, for å se til deg.
Drikk mye vann. Vi sees snart.
Pam?
Kos deg med å leke karateprest.
Jeg er en munk med overjordiske krefter.
ÅPENT KLOKKEN 16.04
Å, de ordinære øyeblikkene i hverdagen...
Drikkene vi kjøper,
butikkene vi besøker,
de ansiktene vi vet navnene på.
Vi er tom for kirsebær...
Jer?
Beklager, Pam.
-Vær så god. -Takk.
Hei, Dave.
-God romjul. -Hei, Pam. Du også.
Takk... Var julenissen god med deg?
Nei, men jeg var ikke så snill heller.
Kanskje jeg får en kjæreste neste år?
Tuller du? En jente behøver kun å få en titt på deg
i den uniformen.
Det er intensjonen bak de små tingene vi gjør
som sier alt.
Og denne.
-Ha det. -Ha det.
Det er de små tingene
som kan ende opp med å bevise uskylden din.
Det er ting i Troy en tar for gitt,
litt historie i sentrum,
vinterkulden, sikkerheten.
Men slettes ikke... Drap.
De behandlingsrommene er bittesmå.
Det er ingen plasser å sitte med alle de folkene,
-så jeg må stå... -På den dårlige foten din?
Bare fordi hennes mors venn Bobbie er der,
og alle synes hun er så flott, fordi hun er fra Texas.
Som om det er Frankrike eller noe.
Og jeg skal liksom bli imponert, fordi det er der Bobbie er fra.
Nå vil hun at Bets skal sove over hos moren sin.
-Men du skal fortsatt hente henne? -Vel, ja.
Og du skal ringe meg etter du har kjørt henne?
Det er planen.
KLOKKEN 17.30
-Er hun klar? -Pam.
Jeg visste ikke at du kom tilbake.
Ja, Bobbie. Bets ville det.
Hun må legge seg.
Vinn-vinn, nå kan jeg få høre mer om Texas,
grillingen din og slikt.
Hei, hvor er jakken din?
Jeg er ikke helt sikker.
Betsy spiller spillet sitt.
Vil du ha noe å drikke?
Ok. Jeg kan kule'n litt.
La meg ta jakken din.
Det går bra. Spill, du.
Berserkeren min får et adrenal-raserianfall,
pluss tre på alle angrep, og angriper Entropiens herre.
Du kan ikke angripe Entropiens herre.
-Han er en gud! -Sikker på at du vil gjøre det?
-Nei. -Ja, ja. Jeg angriper.
Ok, du hørte ham. Alle rullet for
å unngå momentant død.
-PAM KOM OG SKAL KJØRE MEG HJEM. -OK, GREIT.
La meg ta den.
Russ tok et fint bilde av oss på julemorgenen,
fant ut hvordan man skulle bruke selvutløser også.
Vi jobber med det.
Skulle ønske han ikke røyket inne i huset.
Med deg i den tilstanden?
Hvordan går det med spillet?
Kanskje vi bare skal ta kveld nå.
Vent.
Mamma, jeg trodde du skulle overnatte her hos oss.
Vel, Pam kom helt hit.
Så vi sees i morgen, vennen.
Den store saccosekken er kul.
Bestemor ga meg den i julegave.
Den heter "Kjærlighetssekken."
Noe er sølt på den.
Ja, jeg så det da jeg kom inn.
Man ber om det med å velge hvitt.
La meg ta dem for deg.
Hei, jeg fikk ikke klemmen min.
Vi sparer den til i morgen, mamma!
Ja, vi sees, Janet.
Man vet aldri hvilket farvel som vil vise seg å være viktig.
Hvem visste vel at dette farvelet ville bli det aller siste?
Vil du senke farten litt? Vi har det ikke travelt.
Kjørte jeg fort?
Au da.
Hva er det motsatte av nattsyn?
Det er det jeg har.
Ja, jeg vet det. Russ kunne ha kjørt meg.
La oss se en film hjemme hos deg.
Det har vært en lang dag, Pam. Jeg er trøtt.
Ok.
Vel, bare en serie, da.
Du kan aldri bruke nok tid med dem du er glad i.
Ja, jeg vet hva du mener.
Jeg føler at jeg ikke ser Mariah nok
etter hun flyttet inn med moren min.
Men skoledistriktet der er så mye bedre.
Vel, med meg og barna...
Jeg ville bare fortelle deg at Russ har vært så god med oss.
Jeg vet du ikke er hans største fan.
Han er håpløs.
Gudene vet at jeg er håpløs.
Derfor er det så bra at du følger med på oss.
Og at du hjelper jentene mine når...
Når...
Jeg vil bare ikke at det skal bli for vanskelig for dem.
Vi er fremme.
KLOKKEN 19.04
Takk for turen, Pam.
Jeg lovte Mark at vi skulle ringe ham sammen.
-Går det bra med ham? -Ja.
La oss bare ringe ham.
Ok.
Flott.
-Ventet han deg ikke? -Han er nok ikke nær mobilen.
-Mark her. Legg igjen en beskjed. -Klar?
Mark, det er oss. Kjørte akkurat Betsy hjem,
og hun skal legge seg, men vi ville bare si hei.
God jul, Mark. Håper det går bra med deg.
Takk for at du lånte meg Pam.
De små tingene,
som en tidsstemplet telefonsamtale for eksempel...
-Perfekt. -...kan bli et alibi.
Spørsmålet er... Er det nok?
Hallo. Jeg er bekymret for deg.
Bets, jeg forstår ikke hvorfor du gjør dette mot meg.
Er du sint eller noe?
Ring meg, det bør gå bra med deg.
En mobil kan være både et sverd og et skjold.
Hver samtale et slag,
eller et forsvar.
Janet, jeg har prøvd å nå Betsy i en halvtime uten svar.
Kanskje mobilen er slått av, men det ligner vel ikke henne?
Nei, det gjør det ikke.
Kanskje hun er sint på meg.
Hvorfor skulle hun være det?
Jeg vet ikke. Hun ville se en film med meg til Russ kom hjem,
men jeg sa at hun måtte hvile.
Så hun sa hun skulle se på TV til han kom hjem.
Og han skulle komme hjem om en times tid.
Så jeg sa "ok", men jeg kunne ha blitt der...
Jeg håper bare ikke hun er nedstemt igjen.
Skulle ikke ha gjort deg bekymret. Jeg ville bare se om du visste noe.
Jeg skal fortsette å sjekke.
Når vi drar fra en venn, legger vi merke til hva klokken er?
Bør vi det?
Skjebnen er pussig. Det er bare en serie med avgjørelser.
Høyre eller venstre, bli eller dra...
Velkommen til Arbys, hva vil du ha?
Jeg tar kyllingsmørbrødet.
Beklager, jeg vil heller ha biff og ost-smørbrødet.
Noen ganger utgjør en liten ting all forskjellen i verden...
Noen ganger er det å stoppe ved et lys
før en lastebil farer gjennom krysset.
Faktisk, to biff og ost-smørbrød.
Andre ganger er det hvordan du blir kvitt småsulten.
Takk.
27.12.2011 KLOKKEN 21.09
KLOKKEN 21.38
Hei, jente.
Hva gjør du her ute? Kom hit.
Lincoln County, 911. Hva er nødssituasjonen?
Hallo.
Frue, ta et par dype åndedrag.
Hva er navnet ditt?
Jeg heter Russell Faria.
Ok, Russell, hva er adressen din?
130 Sumac.
Ja, jeg kom akkurat hjem fra en venn,
og kona mi har begått selvmord.
Hun ligger på gulvet.
Ok, Russell, du må roe deg ned, ok?
Hva har hun gjort? Vet du?
Hun har en kniv i halsen sin, og hun har kuttet håndleddene.
Ok, puster hun?
Hun er død.
Den verste telefonsamtalen i hans liv.
Og Russ ante ikke hvor mye den ville bli kritisert.
Russell, de er på vei.
Ok, er det noen andre i huset?
Nei, jeg er helt alene.
Russell, et par politibetjenter er utenfor deg nå.
Kan du være så snill å slippe dem inn?
Politiet.
Sir, er det flere i huset?
Nei.
-Du sier at kona di tok selvmord? -Ja.
Herregud. Betsy.
Kan du ta ham ut, er du snill?
En kvinne er nede på 130 Sumac.
Ser ut som en klar J4.
Mottatt.
Vi trenger informasjon om åstedet. O4 drar nå.
Jeg skal få denne av deg.
Det var bare 1 grad i Troy
da etterforsker Michael Merkel tok Russ' jakke som bevis.
Russ elskede hund, Sicily, hadde på mystisk vis blitt etterlatt ute,
og inne gikk avdelingssjef Mike Lang og hovedetterforsker Ryan McCarrick
til arbeid.
-Ser du at sokkene er halvveis av? -Tegn på en kamp.
Og kniven i halsen? Tyder ikke på selvmord.
-Hørte du nødsamtalen? -Så overdreven.
Vi må få oversikt over alt han har rørt de siste 24 timene.
Åstedet er på sitt ferskeste.
Jeg så ikke én dråpe blod på ham.
-Må ha vasket det av. -Sjekk badene grundig.
Dusj, skittentøy. Finn ut hvor han vasket seg.
Puta er på et rart sted.
Hvor skal jeg?
Du må bli med på stasjonen
for å svare på noen spørsmål.
Aktsomhetskrav.
Hvordan går ditt første mord?
-Trodde det ville være vanskeligere. -Vi har statistikker av en grunn.
Lærte det under mine 200 timer trening.
Dette? Et typisk ektefelledrap.
Kjøreturen til Betsy gikk bra.
Herregud, Mark. Janet kjøpte Mariah en svær saccosekk,
like stor som et hus, kalt "Kjærlighetssug" eller noe.
De koster vel sånn 1000 dollar?
Om jeg hadde saccosekk-penger på hennes alder,
hadde jeg dratt på college.
Brente den.
Russ, fortell meg om deg og Betsy. Og hvor lenge var dere gift?
I tolv år.
Tolv år? Det er lenge.
Ekteskap kan bli kaotiske.
Hadde dere problemer?
Vi har hatt våre nedturer. Vi var separerte.
Vi kom ikke overens en stund.
Men vi fant en ny kirke og ordnet opp i det.
Ja? Hva heter presten?
-Mike Schreiner. -Morning Star-kirken?
-Kjenner du Mike? -Jeg kjenner pastor Mike. Flott fyr.
Han er en god venn.
Og alt med familien har vært bra siden?
Vel, normale ting.
Vi fant ut at datteren vår, Lily, stjal litt penger fra Betsys mamma.
Det er alltid noe.
Ok. Alltid noe.
Og hun var syk?
Deprimert?
-Nok til å begå selvmord? -Hun hadde kreft.
Vi trodde hun ble kvitt den.
Hun fikk en mastektomi. Men det spredte seg til leveren hennes.
Nå er den i leveren, selv om hun fikk fjernet et helt bryst.
Kan jeg få gå på toalettet?
Se på ham og avgjør... Ser du en drapsmann?
Statsadvokaten Leah Askey skulle til å avgjøre det selv.
Hei. Hør på dette.
Jeg ba deg ikke ringe meg så sent.
-Hva om jeg var hjemme med Chris? -Ja, men det har vært et drap.
Et mord. Et stort, et.
Ok? Og så?
En dame på Sumac ble knivstukket,
kanskje 20, kanskje 60 ganger.
Jeg gransket åstedet selv, og vi har ektemannen her nå.
Jeg kommer dit i morgen tidlig.
Du leste ham vel rettighetene?
Ja da. Ja.
Kan du vente et øyeblikk? Bare vent litt...
Beklager!
Russ. Hva med at vi gjør dette enklere for oss begge?
Fordi tålmodigheten min...
Vent her.
Herregud, hvorfor gjorde hun dette mot meg?
Hei, jeg er lei for det.
Så mye å gjøre, og ikke nok folk.
Men... Og ha tålmodighet med meg, det har vært en lang dag, men...
Når vi tar noen inn for en slik prat,
må vi lese rettighetene deres til dem.
Og jeg glemte visst det, ok?
Så jeg skal bare ta dem for deg.
Du har rett til å nekte å uttale deg.
Alt du sier kan bli brukt mot deg i en rettssak...
Blir jeg arrestert?
Vi prøver å finne ut hva som skjedde.
Og du har gitt oss mye informasjon.
Men trenger jeg en advokat?
Bare om du gjorde noe galt.
Ok.
Kan jeg få et til pledd?
Hallo?
Herregud, hva har hendt?
Ok, betjent. Takk for beskjeden.
Mannen min må på jobb, men jeg vil være her.
Takk.
Hei, kom inn.
Jeg har vært helt fra meg.
Beklager, er dette et dårlig tidspunkt?
-Vil du skifte? -Det går bra, kom inn.
Vil dere ha noe? Kaffe?
Nei takk, det går bra.
Takk for at vi fikk komme.
Selvfølgelig. Jeg kan fortsatt ikke tro det.
Sitt hvor som helst.
Hva skjedde med Betsy? En ulykke eller noe?
Nei, det var ikke et ulykkestilfelle.
Det var ingen naturlig død.
-Hva? -Dette er en aktiv etterforskning,
så vi kan ikke si mye, men vi jobber med saken.
Vi begge vet at denne selvmordsgreia er sludder.
De fant 52 knivstikk på henne. Så langt.
Nei. Nei.
-Ja. -Nei!
De teller enda.
Du kan ikke overbevise oss om at det var selvmord.
Betsy! Nei!
Sannheten vil komme frem.
-Sannheten? -En stor byrde
vil løftes av dine skuldre.
Hva?
Mener du...
Jeg gjorde ikke dette.
Det går bra, kompis.
La oss gå over historien din.
Du sa du ikke kjørte Betsy hjem, noen andre gjorde det.
-Hvem var det? -Vennes hennes, Pam.
Hun har hjulpet oss med Betsy.
-Ok. Kan du stave det for meg? -H.U...
P.P.
Det er et krisesenter. Mishandlede kvinner. I en kirke.
-Jøss, så flott. -Der er jeg på tirsdager,
og Bets liker å hjelpe disse kvinnene med meg,
levere middag til dem. Jeg vet det, vennen.
Mennene lager ikke mat,
og siden de blir mishandlet...
-Ok. -Etter det
dro jeg rett til mamma, og hun har alzheimers.
Hun vet ikke hva hun sier eller hvor hun er.
-Det må være tøft. -Det er det.
Og på toppen av det, kjører jeg Betsy til timene hennes,
for cellegift og sånn, og skanningene,
men familien hennes er takknemlig.
Alle er så bekymret for henne.
Kan du fortelle oss om i går kveld?
Du sa dere ankom Betsys hus 18.30?
Ja.
Vi er fremme.
Vi etterlot mannen min en talemelding da vi kom frem.
Så han bør ha den på mobilen.
Bare spør ham.
-Du ringte fra inne i huset? -Fra bilen.
Ok. Så slapp du bare henne av og dro?
Det stemmer.
-Takk for turen, Pam. -Hun var trøtt etter cellegiften.
Hun kastet masse opp tidligere.
Drøm søtt.
Jeg har alltid slikkepinner i veska for kvalmen.
Det må ha vært senere enn 18.30. Kjøreturen tar en halvtime?
Jeg beklager.
Hjernen min går i spinn noen ganger. Jeg blander ting.
Det går bra. Så leit.
Jeg hadde en ulykke på jobb, vi flyttet kontorene,
og det lå esker rundt omkring. Jeg snublet og falt mot skapet,
bla, bla, bla, jeg ble slått ut, måtte operere ryggen, så...
Jøss. Hvordan går det med hodet?
-Minnet ditt, mener jeg? -Flott.
Jeg må huske på alt for en hel husholdning, så...
Så vi var i innkjørselen, pratet en stund.
Vil du si at det tok mindre enn ti minutter?
Jøss, jeg vet ikke.
Jeg er ikke helt sikker.
-Jeg husker ikke. -Mellom 10 og 20?
Kan ha vært det, ja.
Jeg fulgte ikke med, da.
Jeg prøvde bare å dra.
Fordi Betsy var, du vet...
-Vi er fremme. -Takk for turen, Pam.
Kjære, alt for min bestevenn i hele verden.
-Skulle ønske jeg kunne bli med deg. -Jentekveld!
Jentekveld for alltid.
Hun sa hun ikke hadde klær eller noe med seg.
Hun var hos moren sin hele helgen, tror jeg?
Hvorfor bodde hun der, og ikke på Sumac Drive?
Det er Russ sitt hus.
Han ville ikke la henne ha navnet på skjøtet.
Ok. Men vet du hvorfor hun bodde hos moren?
Det hadde mye å gjøre med at hun ikke likte kjøreturen,
og fordi...
Hun ville ikke dra hjem.
Pam og Betsy hang sammen noen ganger.
Hun liker å prate med Pam.
Pam er en god person.
Så var de separerte og hadde de problemer, eller...
Ikke akkurat nå, men det ville endre seg, ofte.
De var separerte seks eller syv ganger, av og på
gjennom årene.
Han tar mye pot, røyker inne i huset,
selv med kreften hennes og alt.
Og temperamentet hans...
Derfor flyttet Mariah inn hos Betsys mor.
Var han voldelig mot Betsy?
Jeg var ofte på besøk hos henne, og han er ikke...
Han er ikke den mest...
Han var ikke så hyggelig i ordbruken mot henne.
Du kjenner til typen. Veldig aggressiv.
Han er en bondetamp, og jeg liker ikke typen hans.
Var Russ' bil i innkjørselen da du ankom?
-Ja. -Vi er fremme.
Takk for turen, Pam.
-Bra, Russ er hjemme. -Ser sånn ut.
Og gikk du inn?
-Litt. -Nei, hun sa hun ikke gjorde det.
Betsy ba meg om det.
Og hun ville se på TV, men jeg prøvde bare å dra.
Var lysene på inne?
-Nei. -Selv om Russ' bil var der?
Russ' bil var der, og lysene var av.
Noe vi syntes var litt rart.
Men så sa hun:
"Nå ja, Russ er hjemme, han har låst opp døren til meg."
Og jeg sa: "Jeg skal følge deg til døren."
Hun hadde en veske, bla, bla, bla. Sånne ting.
Så jeg fulgte henne inn et øyeblikk.
-Til hun fikk lysene på. -Kunne du se om...
Og så måtte vi slippe hunden hennes ut i hagen,
fordi han var så irriterende.
Aggressiv. Jeg elsker hunder.
Stor fan av hunder.
Men jeg hater den typen.
Og så dro du?
Ja, og så ringte jeg Betsy for å forsikre meg om at det gikk bra.
Kan vi se på mobilen din?
-Vet Betsys familie om det? -Ja, de har blitt informerte.
Ja, jeg ringte henne da jeg kom hjem.
-Du var hjemme da du ringte? -Ja.
Betsy visste at jeg ikke ser i mørket, så jeg skulle si fra.
Og så spiste jeg noe.
Et stykke pai eller noe.
Og så tok jeg en dusj, og så ringte jeg moren hennes...
Vet dere hva dere bør se etter?
Det var et brev som Bets skulle sende meg,
om at Russ hadde presset en pute over ansiktet hennes.
-En pute? -Ja.
Russ lekte en lek der han presset en pute over ansiktet hennes,
bare for å se hvordan det ville føles.
Jeg vet ikke om han sa: "Slik føles det
når du dør," eller uansett.
Og så lot han som han tullet.
Jeg kjente ham ikke så godt, da.
Jeg har bare møtt ham tre ganger på ti år.
Ja, jeg kjente ham ikke så godt...
Jeg kunne ikke ha gjort dette.
Hør her, vi har gått videre.
Ok. Det er for mye bevis her.
Og for å være...
For å være ærlig,
du er en kirkegjenger. Du er det?
-Ja. -Tenk på pastor Mike.
-Tenk på hva han ville ha sagt. -Han ville ha trodd meg.
Hva med Gud? Gud er i dette rommet nå.
Og Gud vet at jeg ikke gjorde dette.
Jeg kunne ikke ha gjort det. Jeg fant henne da jeg kom hjem.
Vi hører løgner hele tiden. Men Gud...
Gud kjenner sannheten.
Betjenter?
Siden dere spurte meg så mye om Russ...
-Bør jeg være bekymret? -Nei.
Vi holder ham på stasjonen.
De sier det ikke finnes en rett måte å sørge på.
Pam? Pam!
Hva foregår? Hva gjør politiet her?
Noe har hendt, Minnie. Noe forferdelig.
Jeg forteller deg om senere. Jeg må dra.
Noen av oss gråter kanskje under slike stunder,
mens andre holder seg opptatte.
Han vil bryte sammen. Vær ikke redd.
Du ble forfremmet til arbeidsleder,
-for en måned siden? -Seks måneder siden.
Det synes.
En skulle tro han var fri for tårer etter nødsamtalen.
-Hvor er obduksjonsrapporten? -Nesten ferdig.
Mer enn 50 knivstikk. Det skriker "begått i affekt."
Vi fikk mye informasjon fra bestevennen.
Hun kjørte henne hjem rett før. Sa han har kort lunte.
Hvem ellers ville gjort det mot en døende kvinne?
Han har ikke spurt om advokat ennå?
Taperen vet ikke at han trenger en.
Janet...
Jøss, jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg kjøpte deg denne.
Den minner om Betsy.
Du vet, hjertet hennes.
Jeg har en helt lik.
Hvem ville gjort dette? Mot Betsy?
Vel, de anholder Russ, gjør de ikke?
-Russ? -Ja.
Politiet spurte meg om han.
Er han voldelig, drev med verbalt misbruk?
-Sånne ting. -Russ ville ikke...
De holder ham fortsatt på stasjonen.
Det ser ikke bra ut.
Skal du slippe meg inn?
Eller er det bare familie...
Jeg kjørte helt hit, men jeg kan dra.
Nei, kom inn.
Du er familie, Pam.
Hun er familie. Hun er der for deg.
Hun er naboen din. Hun er vennen din fra kirken.
Hun er den ingen ser komme.
Men det er greia med Pam.
Drepte du Betsy Faria?
Nei.
-Vil dere ha en kjeks? -Så du kjente Russell Faria?
Jeg kjente ham ikke, men han virket litt...
-Grov? -Veldig grov.
-Det er Joel Schwartz. -Vi er her for Pam Hopps mobildata.
Ikke mange menn kler et rosa lommetørkle.
Russ lekte en lek der han presset en pute over ansiktet hennes.
-Hvem kjørte Betsy hjem? -Venninnen, Pam.
-Fortell meg om Pam. -En hyggelig dame.
Han skal betale for det han har gjort.
-Men... -Russell Faria, du er arrestert.
Vi trenger noen som virkelig kjente Betsy og Russ' forhold.
Vel, jeg vet alt om det.
-Han drepte kona si. -Protest!
Skal du protestere under hele åpningstalen?
Om du fortsetter å si slikt.
Pamela Hupp løy om hvor hun var.
Disse spørsmålene er ikke deres sak.
-Pamela er ikke en mistenkt. -Hun bør være det.
Du risikerer livstid i fengsel.
Aktoratet kaller Pamela Hupp til standen.
Jeg tar det herfra.
Tekst: Benedikte Sommerbakk plint.com