-Du skulle ikke oplære hende. -Jeg har ikke lært hende noget.
Det er vores tredje dag her.
Så længe har vi ikke stoppet, siden rejsen begyndte.
En egenskab deler alle dyr, også mennesker:
Hvor vi end er eller ønsker at være...
Bliver vi mere end en dag, prøver vi at gøre det til et hjem.
Men sletterne egner sig ikke til et hjem. Der mangler ressourcer.
Der er intet ly. Sletterne er for vagabonder-
-og for de vandrere, hvis hjem er en sadel.
Himlen er deres tag, og jorden er deres seng.
De manglende bekvemmeligheder kompenseres af visheden om-
-at de altid er hjemme. For dem er rejsen målet.
Finder de guld for enden af regnbuen, efterlader de der og søger en ny.
De vælger friheden frem for krukkens vægt.
Jeg har ikke skænket Oregon en tanke.
Inge drømme om havet eller sneklædte bjerge.
Jeg drømmer kun om rejsen, den er alt.
Intet guld til mig, kun regnbuen.
-Er du klar? -Ja, sir.
De har slået sig sammen med nogle mustanger.
De er svære at indfanget. Det er din verden, Sam. Hvad siger du?
Vi må bruge list. Vi skiller hingsten ud og fanger ham.
Så følger de os som en fåreflok.
Rid op på den anden side!
Rid nærmere!
-Hyl, så han holder sig i gang! -Hyl?
Hun begynder at ride som en comanche.
Det var en kompliment, James.
-Nu kan du stjæle heste. -Det kan nok blive nyttigt.
Ja, hvis du slår dig sammen med mig.
For helvede!
Ja, meget morsomt.
Han siger, du rider for godt til en hvid mands bukser.
Og han har ret.
Den gik op i syningen.
-Du har en anden kjole. -Jeg klæder mig hellere i en sæk.
Det burde være en dobbeltsøm. Lad mig se.
Jeg hørte, det var slemt i Laramie.
Ja, Arapaho og Lakota er træt af tyverier og løgne-
-og tager sagen i egne hænder. Hvem kan klandre dem?
Men dit problem er ikke dem, men vinteren.
Du har mange til fods, så det er vinter, når I er der.
Ja. Det bliver for hårdt.
-Jeg burde tage dem til Denver. -Det ville være en klog beslutning.
Vi ser til hestene.
Du bestemmer ikke, hvor de skal hen. Har du spurgt dem, hvad de vil?
Det har intet med sagen at gøre. De overlever aldrig.
Så overlever de ikke. Men det er deres valg, ikke dit.
-Tager du videre? -Ja, jeg tager ikke til Denver.
Og jeg tager fandeme ikke tilbage.
-Vil du til Denver? -Jeg tænker ikke på, hvad jeg vil.
Din far har et kort i hovedet og intet kan få ham til at ændre mening.
Det er ikke værd at forsøge. Han bad mig stole på ham.
-Stoler du på ham? -Hvorfor lader han dig løbe frit?
Fordi han stoler på mig.
Han ved, at kjoler er din fremtid, hvor vi end havner.
Du vil gå klædt i kjoler, opfostre børn og passe en have-
-mens du undertrykker alle drømme, du har haft.
For det er, hvad verden forventer.
Vi finder måske et sted, hvor vi kan stå imod lidt tid, men de finder os-
-og bringer alle reglerne med.
Indianere! Indianere!
Læg riflerne! Læg dem ned!
-Det er ikke venskabeligt. -Vi ved ikke, at de er venner.
-Ellers havde vi været døde. -Vi bad dem komme.
De er her for en byttehandel. Vi har brug for proviant.
Vent! Skal vi et andet sted hen nu?
Hun kan hjælpe dig med revnen i dine bukser.
Men de er allerede lavet.
Tak.
Godt.
Hvad er det?
-Den er ikke til salg. -Men hvad er det?
Fra spanierne.
De prøvede også at tage vores land.
-Jeg prøver ikke at tage noget. -Vores land kan ikke tages.
Den hvide mand tror det, men han er som en ulv.
Han dræber alt, til ulven er det eneste tilbage.
Så dræber ulvene hinanden, til intet består...
-...og landet er frit igen. -Det lyder rigtigt.
-De kom fra vest og rider mod nord. -De så comanchelejren...
...og indså, det ikke ville blive en let kamp.
Jeg følger efter dem. Sørg for at få dem væk herfra.
-Hvor du end fører dem hen. -Tak.
-Er du stødt på pigtråd endnu? -Jeg har aldrig hørt om det.
Det er ståltråd med små pigge i, skarpe som knivspidser.
Det er det eneste hegn, kvæg ikke går igennem.
De vil dele landet op i rektangler med det hegn-
-og med et forsvinder to af vores fornøjelser.
Næste gang håber jeg, vi ses på en saloon og ikke i kamp.
Ser du mig på en saloon, har jeg fulgt en kvægtyv, og der bliver kamp-
-eller en hængning. -Så til en kirkepicnic?
Næste gang vi ses, bliver det langs et spor, hvis der er nogen tilbage.
Det her bliver min sidste tur, Charlie.
-Så er det her en afsked. -Adios, min ven.
De sidder stramt nu, men de giver sig.
Hvad siger hun?
Jeg spurgte, hvorfor du er klædt som en hestemand.
Hun siger, du er en, men du er en hvid kvinde, så jeg forstår ikke.
Ikke flere revner.
Han har allerede betalt.
Tak.
Så nu har hun chaps. Så er det officielt.
Nu er du en cowboy.
Jeg har intet hjem.
Men det betyder, at mit hjem er overalt.
Jeg har brug for din hjælp til at oversætte.
Vi har otte vogne til resten af rejsen.
De er til ejendelene og kun de små og gamle kan køre med.
Resten må gå eller ride til hest.
Hvis I ikke kan ride, er det her ikke stedet at lære det.
Hvis vi er heldige, modsat tidligere, når vi Fort Laramie i oktober.
Så vi skal krydse South Pass i sneen og overvintre i fortet.
Ingen af delene er sikre. Den anden mulighed er-
-at vi rejser til Denver. Det tager seks uger.
Der er god jord i de dale. Et godt sted at bygge et hjem.
Men ikke Oregon?
-Hvornår blev det besluttet? -Ikke endnu.
Ikke af mig. Vi bliver ikke.
-Er jorden gratis i Denver? -Nej, det er den ikke.
Så bliver vi tjenestefolk og minearbejdere som derhjemme.
Men I er i live.
Hvis I vil videre, kan vi tage videre til foråret.
Jeg fortsætter nordpå. Hvis nogen vil med, er I velkomne.
Vi har masser af heste og kvæg-
-og der er intet bedre sted at lære at ride.
Men hvis I tager med mig, vil jeg ikke pylre om jeg, som han har gjort.
I må arbejde og følge med-
-for jeg krydser ikke bjergene i sneen eller overvintrer i et fort.
-Du får dem alle dræbt. -Folk dør også i Denver.
Det er deres valg. Men spørgsmålet er...
...hvad vil du gøre, når de klarer det?
Nå, hvad vil I?
Vi følger med dig.
Vi tager af sted ved daggry. Gør jer klar.
Jeg vil ikke væk herfra.
Så du vil blive.
Jeg behøver ikke se bjergene.
Bjerge er værd at se.
Så du mener, at jeg skal tage med?
Jeg siger bare, at bjerge er værd at se.
Men du behøver ingen vogne for at se dem. Jeg kan vise dig dem.
Så er det bestemt. Du viser mig dem.
Hvor skal du hen?
Jeg må tilbyde din far noget.
-For hvad? -For dig.
Bisonokser...
Hvor du end går hen, følger en velsignelse i dit spor.
Du kan allerede stjæle heste...
...og nu vil jeg lære dig at jage.
Lynet med et gyldne hår.
Læg dig ved siden og skyd bag øret!
Spis!
Tag en bid, og hans styrke bliver din.
Lynet med det gyldne hår. Hestetyv og jæger.
-Hvad har du lavet? -Dræbt en bisonokse.
-Har du pakket? -Nej, kaptajn.
-Så må du hellere komme i gang. -Det bliver der ikke noget af.
Jeg lovede at følge hende til Oregon-
-så det vil jeg gøre.
Nuvel...det er et frit land.
Det er svært nok med dig-
-men uden dig har vi ikke en chance.
Jeg har aldrig bedt dig om noget, men nu beder jeg dig:
Forlad os ikke, kaptajn.
Hvor skal du hen?
-Hvad er det sket? -Jeg dræbte en bisonokse...
...og spiste hjertet for dens styrke.
-Hvor er du på vej hen? -Til Oregon, min ven.
Sammen med dig.
Jeg skal ikke til Oregon. Jeg vil blive her.
-Hvornår tager vi af sted? -Ved daggry.
-Det er slut med at vågne kl. 09. -Den nye sherif siger fra.
Ja, hvis vi skal nå frem inden vinteren.
Lad os tale om din datter.
Så hun er min igen? Hvad har hun gjort?
Hun stak af med comanchedrengen og dræbte en bisonokse.
Hendes ansigt var fyldt med blod. De spiste vel den halve der.
Grin du bare. Hun er vild.
Du ville opfostre sønnerne til at blive mænd og begyndte med hende.
Når vi kommer til civilisationen, må jeg lave om på det.
-Vil du virkelig det? -Det er nok med en drømmer.
Du er også en drømmer. Ellers ville du aldrig være med mig.
Jeg er tillidsfuld, skat. Der er forskel.
Det har du ret i.
-Hvad er det her? -Den er til dig.
Hvorfor?
-Hvad laver du? -Jeg vil bytte de her væk.
-Jeg behøver dem ikke mere. -Elsa!
Bliv herinde. Det her vil du ikke se.
Er du klar over, hvad han har bedt mig om?
Ja, jeg er klar over det.
-Tag imod hesten, far. -Det her vil jeg ikke tillade.
Det er ikke dig, der tillader det. Jeg er 18 år.
-Det er mig, der tillader det. -Gør din alder dig til en kvinde?
Ifølge loven.
Stå ikke bare der. Stop dem!
Skyd ham!
Gør noget!
Jeg forstod mors uro. Mine valg var uforståelige i hendes verden-
-hvor skik og fordomme hersker, og loven ikke har nogen kraft.
Jeg møder også skikke og fordomme her-
-men de fødes i denne verden og hører hjemme her.
At importere traditioner fra stedet, du flygtede fra, som svigtede dig-
-er, at dømme det sted, man søger til samme svigt.
Vi mødte din datter, og Cookie tænkte, du trængte til en tår.
Hun følger efter alle mænd, hun møder, til en af dem bliver.
For helvede... Jeg ved sgu ikke.
Efter et par nætter lover jeg, at hun vender hesten nordpå-
-og indhenter os, før vi forlader Kansas.
Du kender ikke min datter.
-Så det bliver ikke Denver for dig? -De stoler ikke på mig mere.
Og jeg stoler ikke på, de tager de rigtige valg.
Jeg kan ikke forlade folk, jeg ikke stoler på. Men det gør du.
De er kommet langt, og jeg stoler på deres vilje til at fuldføre det.
Jeg vil stole på dig. Det kan jeg nok leve med.
Du må lede dem. Jeg kan vejlede og beskytte dem, men du må lede.
Det kan jeg gøre.
-Jeg efterlader den hos dig. -Nej, for fanden, jeg kryber ind-
-og lægger en plan med pigen. -Du må nok også stole på hende.
-Jeg kan knap nok genkende dig. -Det kan jeg heller ikke.
Men det er jeg glad for.
-Hvad er det værste, der kan ske? -Du bliver såret, tro mig.
Hvor mange døde elskere har du trykket dig mod? Jeg er blevet såret.
Du forstår knap konceptet kærlighed.
Jeg passede en går alene i tre år, mens jeg var gravid med dig-
-mens din far rådnede op i en krigsfangelejr.
-Hvor gammel var du? -17.
Så du vidste, hvad kærlighed var, men jeg gør ikke?
-Det er anderledes. -Ikke spor.
-Det er præcis det samme. -Forskellen er, at du er mit barn.
Når du falder, hvilket vil ske, er det min pligt at samle dig op.
Det kan jeg ikke, hvis jeg ikke ved, hvad du er, eller hvad du er blevet.
Det er ikke din pligt længere, mor. Jeg elsker dig...
...men jeg er kvinde nu. Jeg samler mig selv op.
Jeg følger med jer til Oregon.
Så ved jeg, hvor I er, hvis jeg en dag skal begynde på ny.
Eller også kommer jeg på besøg...
...og tager dine børnebørn med.
Så...
...bliver der en ceremoni?
Nej, ingen ceremoni.
Det er det eneste, jeg beder om.
Afgiv jeres løfter foran Gud, så det i det mindste har en chance.
Han reddede mit liv...
...to gange. Og han reddede din mands liv.
Jeg behøver ikke Guds tilladelse til at elske ham.
Gud sendte ham til mig.
-Hvordan går det? -Han går ikke, hvor jeg vil have.
Han går, hvor du ser, og du ser på hans hoved.
Der kan han ikke gå. Prøv at se op på kvæget.
-Ja, sådan. -Hvad, hvis jeg vil se på dig?
Nu kan du se, hvor du vil. Nu ved han, hvor han skal hen.
xx Først siger du, at han går, hvor jeg ser, men ikke mere?
-Nu ved han, hvor han skal hen. -Du modsiger dig selv.
Det er en god måde at rejse på.
Jeg er skrækslagen.
Nu du ved, hvordan man styrer, skal du finde sædet.
Hvordan gør man det?
Hold op med at tale tysk, vi er amerikanere nu.
Går det godt med hesten?
-Nu er det din tur. -Nej, ikke mig.
-Jo, du bliver en cowboy. -Jeg vil hellere køre vognen.
Hold fødderne væk fra flankerne.
Det er som at kilde under armene. Så ville du løbe. Det vil han også.
-De lærer det. -Ja, men lektionen er ikke køn.
Her er vand. Vi kan hvile og ride hingsten ind.
-Hvad har vand med det at gøre? -Det ska jeg vise dig.
Lyn med det gyldne hår. Kan du indhente mig?
-Vil du stege den? -Nej, lave sandaler.
-Tror du, vi vil spise det? -Har I ikke hort, hvor I boede?
-Kun grise. -Det er et af de mest beskidte dyr.
Man er, hvad man spiser, og grise spiser alt, selv vaskebjørne.
-Hvad spiser en hjort? -Græs.
Hvordan smager hjort?
Det smager som stedet, vi er.
Som græsset, jorden og vandet i bækken tilsammen.
-Spiser du jord? -Det gør du også til hvert måltid.
Hvis du virkelig vil høre det, så tænk på det her.
En skønne dag vil du også være jord.
-Jord? Hvornår bliver de jord? -Når de bliver begravet.
At de ikke ved det, betyder ikke, det ikke er sandt!
Nu er han redet til.
-Mig tager det nogle uger mere. -Han er redet til. Rid ham.
Hvis han skal skænke dig sit hjerte, må du gøre det.
Der er så smukt her.
-Hvor får hun det fra? -Hvem får hvad?
-Din søster. -Hvad er det, hun får?
-Sin kampvilje. -Hvad er det?
-Det, der driver en. -Hvad er det, der driver mig?
-Det ved jeg ikke endnu, skat. -Men hvad driver Elsa?
Vinden.
Han er stærk...og hurtig.
Det er en god hest til kamp.
Hvor skal hun bo?
Mit land er i Quanah Parker, syd for Wichita-bjergene.
Jeg bygger et hus, hvis det er, hvad hun vil-
-men jeg tror, hun hellere vil jage banditter med mig.
Men hun er så ung, og de unge ændrer mening.
Hvad, hvis hun ændrer mening om dig?
-Så kommer jeg med hende. -Hvordan vil du finde os?
Hvide tror, at verden er stor, fordi I kæmper mod den.
Vi bevæger os med den som ulve.
For os er den lille. Jeg finder jer.
-Kan du ikke følge med til Oregon? -Jeg kæmper for det land, vi har.
Jeg tror ikke, den kamp er slut.
Jeg gifter mig med din datter, men vores folk tilhører dette land.
Vi tør ikke forlade det.
Måske finder du det land, du tilhører og forstår, hvad jeg mener.
-Jeg kan ikke tvinge hende med. -Hvordan skulle du gøre det?
Hvis du binder hende fast til vognen, bider hun rebet over.
Hun siger, at hun følger med til Oregon og rider tilbage i foråret.
Bare hun bliver forelsket i Oregon.
Hvis det fortsætter som hidtil, bliver hun forelsket i Nebraska.
-Det er ikke sjovt. -Men det er dig, der griner.
Tror du, hun er den eneste her, der forelsker sig?
Jeg tror, der er flere unge her, der forelsker sig bag hver busk her.
Men vores valgte ikke at skjule det.
Hvis hun elsker, viser hun det åbent.
Det har hun fået fra dig.
At ride om kap har hun fået fra mig.
Men hvordan hun elsker...
...har hun fået fra dig. Det er derfor, du bliver så bange.
Jeg er ikke bange.
Min frygt er kun egoistisk.
Jeg vil bare have hende i nærheden.
Se hendes børn, når hun får dem.
Men jeg kan ikke forandre, hvordan hendes liv udspiller sig...
...bare fordi jeg vil savne hende så meget.
Hun vil ændre mening.
Hvordan siger man "jeg elsker dig"?
-Det var ret godt. -Hvordan siger man mit navn?
Lyn med det gyldne hår.
Lær mig mere.
Vi har i det mindste et spor at følge.
-Hvor langt til Fort Caspar? -Et par uger. Vi kan klare det.
-Vi ses, når blomsterne blomstrer. -Hvornår er det?
I dit nye hjem er det i april...
-...men her er det juni. -Så ses vi i juni.
Sam!
Jeg elsker dig!
Lyn med det gyldne hår.
Du skal vide, at du har et hjem her.
Du skal vide, at jeg venter. Du gør mit hjerte helt.
Du skal vide, at du er en krigers kone, og du er en kriger!
Jeg følte alles øjne på mig, deres medlidenhed og misbilligelse.
Det betød intet for mig, det eneste, der betød noget var at ride væk.
Ligesom jeg red væk fra ham-
-og tænkte på rejsen foran mig og vejen tilbage til ham.
De så tårer på mine kinder, og jeg lod dem se dem.
Jeg vendte ikke ansigtet væk eller tørrede dem.
Tårer, vi ikke kan styre, snøft og gråd er blot eftergivelser-
-og jeg giver ikke efter for smerten.
Tårer kan flyde, men jeg græder ikke.
Nu er jeg en krigers kone nu-
-og dermed er jeg selv en kriger, og de græder ikke.
Vi spilder tiden.
Oversættelse: VSI